Дата документу 18.05.2026	Справа № 554/819/26	
 	Провадження № 2/554/2133/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання окремих умов договору споживчого кредиту такими, що не підлягають виконанню,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року представник позивачки – адвокат Кузь Юлія Олександрівна звернулася до суду з позовом до ТОВ «Бізнес Позика», у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 02.02.2026 року, просила: визнати такими, що не підлягають виконанню за Договором споживчого кредиту № 521728-КС-005 від 10.11.2025 року, умови, щодо утримання комісії в розмірі 15 000 грн. пункт 2.5, штрафних санкцій пункт 7.5, зобов`язати ТОВ «Бізнес Позика» зарахувати нараховану комісію в розмірі 15 000 грн. та штрафні санкції у рахунок інших обов`язкових платежів за вказаним договором, стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що 10.11.2025 між сторонами було укладено договір споживчого кредиту № 521728-КС-005 на суму 75 000 грн. строком на 24 тижні.
Договір укладено дистанційно шляхом підписання електронним підписом у формі типової онлайн-оферти без можливості індивідуального узгодження умов. 
Пунктом 2.5 Договору передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 15 000 грн., що становить п`яту частину від суми кредиту та є неспівмірною, відповідач не вказав, які саме супутні послуги надавались позивачці за цю суму. 
Крім того, пунктом 7.5 передбачено штрафні санкції у вигляді 700 000 % річних у разі прострочення зобов`язань, що є явно несправедливою умовою та порушує п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо заборони штрафів під час дії воєнного стану.
16.02.2026 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
В обґрунтування заперечень вказав, що позивачка була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту та правилами кредитування до підписання договору, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати комісію за надання кредиту, яку було погоджено в п. 2.5. Щодо штрафних санкцій відповідач зазначив, що 09.01.2026 року ним добровільно списано всі нараховані відсотки за ст. 625 ЦК України у сумі 24 774,10 грн., згідно з наказом № 71КЛС, а тому предмет спору в цій частині відсутній. Крім того, відповідач просив стягнути з позивачки 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
20.02.2026 року представник позивачки подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що відсутність у договорі переліку послуг, за які стягується комісія, робить її нав`язаною та нікчемною, а часткова сплата боргу не позбавляє споживача права оскаржувати умови договору. Також просила зменшити розмір витрат на правову допомогу відповідача через їх неспівмірність та типовість справи.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши подані докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з огляду на таке.
Судом встановлено, що 10.11.2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» укладено Договір споживчого кредиту № 521728-КС-005, за умовами якого позичальниця отримала кредит у розмірі 75 000 грн. строком на 24 тижні. 
Договір укладено в електронній формі шляхом приєднання. Відповідно до п. 2.5 Договору встановлено комісію за видачу кредиту в розмірі 15 000 грн. 
Відповідно до п. 7.5 Договору передбачено нарахування 700 000 % річних у разі порушення строків виконання зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає, що загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця. Проте відповідно до сталої практики Великої Палати Верховного Суду постанова від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 визначальним для кваліфікації умови договору про споживчий кредит як нікчемної є не назва комісії, а її зміст конкретний перелік дій банку, за які така комісія встановлена. Банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення справи, облік заборгованості тощо), оскільки такі дії не є самостійною послугою для споживача.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору, які обмежують права споживача, є нікчемними. У справі № 204/224/21 Верховний Суд наголосив, що умови договору про стягнення комісії без визначення переліку послуг та без доведення їх надання є нікчемними, оскільки вони є платою за внутрішні дії кредитодавця.
Відповідач ТОВ «Бізнес Позика» не надав суду жодних доказів того, які саме супутні чи додаткові послуги були фактично надані позивачці за комісію у розмірі 15 000 грн., що становить п`яту частину від суми позики. 
Відтак, умова п. 2.5 Договору є нікчемною. Визнання такої умови такою, що не підлягає виконанню, та зарахування утриманої комісії у рахунок погашення основного боргу є належним та ефективним способом захисту порушеного права споживача.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України імперативно встановлено, що у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. 
Умова п. 7.5 Договору щодо сплати 700 000 % річних суперечить зазначеним нормам закону та принципам добросовісності, розумності та справедливості цивільного законодавства.
Твердження відповідача про те, що ним добровільно виконано норми закону шляхом прийняття наказу № 71КЛС від 09.01.2026 про списання нарахованих відсотків у сумі 24 774,10 грн., не спростовує факту незаконності самої умови п. 7.5 Договору, яка передбачає таку санкцію. Оскільки ця умова безпосередньо суперечить імперативним вимогам законодавства, вона є нікчемною та такою, що не підлягає виконанню. 
Відтак, будь-які суми штрафних санкцій, утримані чи зараховані відповідачем на підставі цього пункту, підлягають зарахуванню в рахунок основного зобов`язання.
Відповідач просив стягнути з позивачки 7 000 грн. витрат на правову допомогу. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі, підстав для стягнення з позивачки витрат на правничу допомогу відповідача немає.
Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як споживач. З огляду на задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 18 Закону України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 13, 49, 141, 258–261, 268, 279 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання окремих умов договору споживчого кредиту такими, що не підлягають виконанню - задовольнити.
Визнати такими, що не підлягають виконанню за Договором споживчого кредиту № 521728-КС-005 від 10 листопада 2025 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», умови щодо:
-утримання комісії за надання кредиту в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, передбаченої пунктом 2.5 Договору;
-нарахування та стягнення штрафних санкцій (відсотків згідно зі ст. 625 ЦК України) у розмірі 700 000 % річних, передбачених пунктом 7.5 Договору.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) зарахувати нараховану комісію за надання кредиту в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та нараховані штрафні санкції за Договором споживчого кредиту № 521728-КС-005 від 10 листопада 2025 року у рахунок погашення основної суми боргу ОСОБА_1 за цим договором.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411, ЄДРПОУ 41084239) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331 гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В. Тімошенко