ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 травня 2026 року	Справа №160/6888/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Юдіна, 15Б; ЄДРПОУ 42330085) до Київської митниці (03124, місто Київ, бульв. Гавела Вацлава, будинок 8А; ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці щодо класифікації товарів від 06.01.2026 №26UA10000000007-КТ, а також стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору та вартості проведеної експертизи у сумі 100 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач до митного оформлення були подаd документи, які підтверджували ввезення саме холоднодеформованих безшовних труб, що відповідають ДСТУ 8939:2019 та заявленому коду товару згідно з УКТ ЗЕД 7304318090.
На думку позивача, Київська митниця без належного правового та технічного обґрунтування змінила класифікацію товару на код 7304398290, поклавши в основу оскаржуваного рішення висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 02.01.2026 №1420003700-0001, який не містить достатнього наукового обґрунтування встановлення способу виготовлення труб.
Позивач зазначає, що спосіб виготовлення труб не може бути достовірно встановлений лише за результатами візуального огляду, органолептичної оцінки поверхні та рентгенофлюоресцентного аналізу, оскільки такі способи дослідження можуть підтверджувати окремі ознаки матеріалу або стану поверхні, однак не дають змоги об`єктивно встановити характер деформації металу. Натомість наданий позивачем висновок експерта від 02.03.2026 №19-01-01/2026, виконаний з використанням, зокрема, структурно-фазового (металографічного) дослідження, підтверджує холоднодеформований спосіб виготовлення досліджених труб.
Ухвалою від 23.03.2026 суд відкрив провадження у справі №160/6888/26 та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
20.04.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» від Київської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечив. Відповідач посилався на те, що митний орган діяв у межах наданих повноважень, за результатами спрацювання системи управління ризиками провів митний огляд, відібрав зразки товару, направив їх на дослідження до СЛЕД Держмитслужби та прийняв спірне рішення з урахуванням висновку від 02.01.2026 №1420003700-0001. Також відповідач просив прийняти відзив, поданий із затримкою, посилаючись на обсяг матеріалів, навантаження, дію воєнного стану, повітряні тривоги та перебої з електропостачанням.
Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відзив подано з пропуском строку, встановленого ухвалою суду, а наведені відповідачем причини є загальними та не підтверджують поважності пропуску строку в конкретній справі. Крім того, позивач наголосив, що предметом спору є не саме право митниці здійснювати контроль правильності класифікації товарів, а законність конкретного рішення митного органу, яке має бути прийняте на підставі належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів.
Також позивачем заявлено клопотання про заміну доказу, у якому зазначено, що з матеріалами позовної заяви помилково подано висновок від 12.03.2026 №02-03-01/2026, який не має відношення до цієї справи та стосується іншого товару, замість належного висновку від 02.03.2026 №19-01-01/2026. Позивач просив прийняти долучений вірний електронний доказ - висновок від 02.03.2026 №19-01-01/2026 та замінити первинний доказ - висновок від 12.03.2026 №02-03-01/2026 - на вірний доказ.
Суд, враховуючи предмет доказування у цій справі, зміст поданого клопотання, положення статей 9, 72, 79, 99 Кодексу адміністративного судочинства України та необхідність повного і всебічного з`ясування обставин справи, вважає за можливе прийняти до розгляду вірний електронний доказ - висновок від 02.03.2026 №19-01-01/2026, а помилково поданий висновок від 12.03.2026 №02-03-01/2026 не враховувати при вирішенні спору по суті як такий, що не стосується обставин цієї адміністративної справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
01.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» як покупцем та LIAOCHENG TONGYUN PIPE INDUSTRY CO., LTD (Китай) як продавцем укладено контракт №TY20230901, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставляти покупцю сталеві заготовки та труби, а покупець - прийняти та оплатити товар.
Відповідно до додатку №12 від 10.07.2025 до контракту визначено асортимент товару, його попередню вартість та умови оплати. Інвойсом від 04.09.2025 визначено вартість товару на рівні 22 684,48 доларів США. 
За поставлений товар покупець розрахувався в повному обсязі що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті від 03.12.2025. 
Умови поставки - FOB, Ксинганг, Китай.
В подальшому позивач подав до Київської митниці митну декларацію №25UA100110534694U1.
Як слідує з матеріалів справи, до митного оформлення заявлено товар: труби безшовні з нелегованої вуглецевої сталі, холоднокатані, круглого поперечного перерізу, без різьби, фітингів та теплової ізоляції, загального призначення, ДСТУ 8939:2019, марка сталі 20, різних типорозмірів.
Документи, подані до митного оформлення, а саме додаток №12 від 10.07.2025 до контракту, інвойс від 04.09.2025, пакувальний лист від 04.09.2025, сертифікат якості заводу-виробника, коносамент, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), повідомлення виробника від 08.12.2025 та технологічна карта (схема) виробництва, містять відомості про те, що поставлений товар є холоднодеформованими/холоднокатаними безшовними трубами.
Відповідно до акту про взяття проб (зразків) товарів №25UA100110534694U1 від 18.12.2025 старшим державним інспектором ВМО №2 м/п «Західний» Петрусенко І.В. було відібрано зразки труб з нелегованої вуглецевої сталі, холоднокатані, у кількості 28 шт. (14 найменувань, по 2 зразки кожного). Метою взяття проб було визначення характеристик, необхідних для однозначної ідентифікації та класифікації товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД.
02.01.2026 Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби складено висновок № 1420003700-0001, у якому зазначено, що надані на дослідження проби товару є відрізками труб круглого поперечного перерізу, матеріал труб не має покриття/ізоляції, труби відносяться до безшовних, виготовлені із сталі нелегованої, а за визначеними показниками відносяться до гарячедеформованих (гарячекатаних/гарячетягнутих) труб. При цьому у відзиві відповідачем фактично підтверджено, що вміст вуглецю не визначався через відсутність необхідного обладнання.
06.01.2026 Київською митницею прийнято рішення щодо класифікації товарів №26UA10000000007-КТ, яким змінено задекларований позивачем код товару згідно з УКТ ЗЕД 7304318090 на код 7304398290. В оскаржуваному рішенні митний орган зазначив, що товар являє собою труби із сталі нелегованої, круглого поперечного перерізу з зовнішнім діаметром не більш як 168,3 мм, безшовні, гарячедеформовані (гарячекатані/гарячетягнуті), без різьби, без фітингів, покриття/ізоляції, загального призначення.
На підставі зазначеного рішення митницею також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів №UA100110/2026/000009.
Не погодившись з висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби позивач звернувся до начальника ВМО №2 м/п Західний Київської митниці з проханням надати дозвіл на взяття зразків для проведення лабораторних досліджень.
В подальшому на території складу за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1, ПІІ «Ост-Вест Експрес» було відібрано аналогічні зразки товару. Зразки було опломбовано та поміщено в мішки, складено акту про взяття проб (зразків) товару від 16 січня 2026 року. 
19.01.2026 відповідно до акту приймання-передачі відібрані позивачем зразки було передано ТОВ «Бюро незалежної судової експертизи України» в межах договору №19-01-01/2026 від 19.01.2026.
Відповідно до висновку експерта від 02.03.2026 №19-01-01/2026 досліджені зразки безшовних труб діаметрами та товщинами стінки, що відповідають спірній партії товару, виготовлені способом холодного деформування. Фрагменти безшовних труб з розмірами 73х12 мм, 89х5 мм, 102х10 мм за способом виготовлення є холоднодеформованими, що підтверджується результатами структурно-фазового (металографічного) дослідження та відповідає вимогам ДСТУ 8939:2019 «Труби сталеві безшовні холоднодеформовані. Технічні умови».
Правомірність рішення Київської митниці щодо класифікації товарів від 06.01.2026 №26UA10000000007-КТ є предметом розгляду цієї адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, а також доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно зі статтею 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто щодо товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Відповідно до частини першої статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних, зокрема, для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД. Частиною другою цієї статті передбачено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, визначає порядок здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття рішень щодо класифікації товарів та порядок оформлення таких рішень.
Як видно з матеріалів справи, оскаржуване рішення приймалось за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.12.2022 №455. Зазначена форма містить графу 5 «Обґрунтування класифікації товару», в якій надається обґрунтування класифікації товару у коді товару згідно з УКТ ЗЕД, зазначеному у графі 6 рішення, у тому числі з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів з питань класифікації товарів, Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідні примітки до розділів та груп, пояснення до товарних позицій УКТ ЗЕД тощо.
Суд звертає увагу на те, що у такому випадку недостатньо лише зазначити документи, якими керувався митний орган під час прийняття рішення. Рішення суб`єкта владних повноважень має містити індивідуальне та зрозуміле обґрунтування того, чому саме заявлений декларантом код товару є неправильним та чому саме визначений митним органом код відповідає встановленим характеристикам товару.
Аналогічна правова позиція щодо необхідності належного обґрунтування рішення митного органу про класифікацію товару наведена у постанові Верховного Суду від 14.01.2025 у справі №160/31315/23.
Також Верховний Суд у постановах від 28.05.2020 у справі №818/1205/16, від 12.11.2020 у справі №808/1697/15 та від 25.02.2021 у справі №815/1557/17 звертав увагу на обов`язковість дотримання митним органом процедури взяття проб (зразків) товарів та на необхідність наявності вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника у розумінні частини другої статті 356 Митного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з того, що сам факт наявності у митного органу повноважень на здійснення контролю правильності класифікації товару не звільняє відповідача від обов`язку довести правомірність конкретного рішення, прийнятого за результатами реалізації таких повноважень.
У цій справі між сторонами відсутній спір щодо того, що митний орган мав право здійснювати контроль правильності класифікації товарів, проводити митний огляд, відбирати зразки та звертатися до спеціалізованого підрозділу для проведення дослідження. Спірним є питання про те, чи довела Київська митниця належними, допустимими та достатніми доказами, що ввезений позивачем товар є саме гарячедеформованими трубами, а не холоднодеформованими трубами, як це заявлено позивачем у митній декларації та підтверджено товаросупровідними документами.
Суд встановив, що документи, які супроводжували поставку товару, узгоджено та послідовно вказували на холоднодеформований характер труб: додаток до контракту, інвойс, пакувальний лист, сертифікат якості, коносамент, CMR, повідомлення виробника та технологічна карта (схема) виробництва. Відповідач не навів переконливих аргументів, які б спростовували зміст цих документів або свідчили про їх недостовірність.
Натомість висновок СЛЕД Держмитслужби від 02.01.2026 №1420003700-0001, покладений в основу оскаржуваного рішення, не усуває сумнівів щодо правильності висновку митного органу. Як убачається з матеріалів справи та доводів самого відповідача, під час дослідження встановлено належність труб до безшовних, окремі геометричні параметри та окремі елементи хімічного складу, однак вміст вуглецю не визначався через відсутність необхідного обладнання.
Саме питання способу виготовлення труб - холоднодеформовані вони чи гарячедеформовані - є визначальним для правильного розмежування кодів 7304318090 та 7304398290 згідно з УКТ ЗЕД.
Отже, висновок про спосіб деформації металу має ґрунтуватися на методах дослідження, здатних достовірно встановити цю характеристику, а не на припущеннях або оціночних зовнішніх ознаках.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що рентгенофлюоресцентний аналіз сам по собі призначений для встановлення хімічного складу матеріалу, а не технологічного способу виготовлення виробу. Візуальний або органолептичний огляд поверхні труб також має допоміжний характер і не може бути єдиною або достатньою підставою для категоричного висновку про гарячедеформований спосіб виготовлення труб, особливо за наявності документів виробника та незалежного експертного висновку, які вказують на протилежне.
Суд бере до уваги, що у висновку експерта від 02.03.2026 №19-01-01/2026 зазначено, що досліджені зразки безшовних труб відповідних типорозмірів виготовлені способом холодного деформування, а фрагменти труб 73х12 мм, 89х5 мм, 102х10 мм за способом виготовлення є холоднодеформованими, що підтверджується результатами структурно-фазового (металографічного) дослідження та відповідає вимогам ДСТУ 8939:2019.
Зміст цього висновку узгоджується з товаросупровідними документами, повідомленням виробника, тоді як відповідач не надав суду належних доказів, які б спростовували зазначені документи або доводили, що металографічне дослідження проведено неналежно чи його висновки є недостовірними.
Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що висновок СЛЕД Держмитслужби є достатньою підставою для зміни заявленого позивачем коду товару, оскільки такий висновок не містить переконливого пояснення, яким саме методом встановлено спосіб виготовлення труб та чому документи виробника і наданий позивачем висновок експерта не можуть бути враховані при класифікації товару.
Крім того, оскаржуване рішення Київської митниці у графі 5 фактично містить посилання на нормативно-правові акти, Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, Пояснення до УКТ ЗЕД, висновок СЛЕД, сертифікат якості сталі, лист щодо технологічної схеми виробництва товарів та фотозображення товарів. Проте саме по собі наведення переліку документів та нормативних джерел не є належним обґрунтуванням класифікації товару.
Рішення митного органу не містить індивідуального аналізу того, які саме визначальні характеристики спірного товару встановлені, яким доказом вони підтверджені, чому вони виключають застосування коду 7304318090 та з яких причин дають підстави для застосування коду 7304398290. Також рішення не містить належного мотивування відхилення відомостей виробника та інших документів, поданих позивачем під час митного оформлення.
Суд також враховує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином дотримання всіх гарантій процедури взяття проб (зразків) товарів у контексті вимог частини другої статті 356 Митного кодексу України, зокрема наявності саме вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника, яке б передувало відбору проб і містило належне обґрунтування необхідності такого відбору.
Стосовно подання відзиву з пропуском строку суд зазначає, що ухвалою від 23.03.2026 відповідачу було запропоновано подати відзив у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали. Відзив сформовано в системі «Електронний суд» 20.04.2026. Наведені відповідачем причини затримки мають загальний характер та не підтверджені належними доказами неможливості своєчасного подання відзиву саме у цій справі. Водночас, з метою забезпечення принципів змагальності та повного з`ясування обставин справи, суд врахував зміст відзиву при вирішенні спору, однак викладені в ньому доводи не спростовують висновків суду щодо протиправності оскаржуваного рішення.
За сукупністю встановлених вище обставин, суд робить висновок, що рішення Київської митниці щодо класифікації товарів від 06.01.2026 №26UA10000000007-КТ прийнято без належного індивідуального обґрунтування, без достатніх доказів невідповідності заявленого позивачем коду товару та з неналежною оцінкою документів, які підтверджують холоднодеформований характер імпортованих труб.
Отже, оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність зміни заявленого позивачем коду товару та не виконав покладений на нього частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування правомірності свого рішення.
Враховуючи викладене, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів підлягає задоволенню повністю.
Щодо судових витрат суд зазначає, що відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
За подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн відповідно до квитанції 18.03.2026 № 2963.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 3 328,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Стосовно відшкодування витрат, пов`язаних із оплатою послуг з проведення експертизи.
Згідно з статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Із змісту статті 104 КАС України вбачається, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертних досліджень та складення висновків експерта за результатами проведеного позасудового експертного дослідження визначається відповідно до законодавства. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні (стаття 108 КАС України).
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Згідно з частинами 4-8 статті 137 КАС України у випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із висновком, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 системний аналіз положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.
Також, суд зазначає, що згідно правової позиції викладеної у пункті 21 постанови Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №260/1358/18, адміністративне провадження №К/9901/16491/19: «Щодо допустимості доказів в адміністративному судочинстві, експертне дослідження іншої установи, зроблене за заявою декларанта, може бути доказом визначальних характеристик товару для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД нарівні з експертним дослідженням спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу). Оцінка такого експертного дослідження, так само, як і експертного дослідження спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу, здійснюється судом за правилами оцінки доказів, визначених статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України».
В контексті вказаного суд зазначає, що в розумінні статті 72 КАС України є доказом в адміністративному судочинстві, на підставі якого суд встановлює наявність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача.
В матеріалах справи містяться висновок експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро незалежної судової експертизи України" від 02.03.2026 № 19-01-01/2026, в якому вказано, що висновок експерта підготовлено для подання до суду відповідно до ст. 104 КАС України. Експерт з відповідних галузей знань обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку.
З матеріалів справи слідує, що позивач проведено оплату експертизи на суму 100 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.02.2026 року № 2883 на суму 50 000,00 грн та платіжною інструкцією від 27.01.2026 № 2799 на суму 50 000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату товарознавчої експертизи, суд виходить з того, що висновок експерта № 19-01-01/2026 від 02.03.2026 враховано судом в якості доказу, під час ухвалення рішення суду у цій справі, при цьому, експертиза була проведена саме з метою подання до суду в якості доказу на підтвердження обґрунтувань позову у цій справі. 
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 100 000,00 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Юдіна, 15Б; ЄДРПОУ 42330085) до Київської митниці (03124, місто Київ, бульв. Гавела Вацлава, будинок 8А; ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці щодо класифікації товарів від 06.01.2026 №26UA10000000007-КТ.
Стягнути з Київської митниці (03124, місто Київ, бульв. Гавела Вацлава, будинок 8А; ЄДРПОУ 43997555) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Юдіна, 15Б; ЄДРПОУ 42330085) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 328,00 грн 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський трубний завод» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Юдіна, 15Б; ЄДРПОУ 42330085) судові витрати на проведення експертного дослідження у сумі 100 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (03124, місто Київ, бульв. Гавела Вацлава, будинок 8А; ЄДРПОУ 43997555).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук