Справа № 758/6101/26
3/758/2709/26
Категорія 194
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Суддя Подільського районного суду міста Києва Лещенко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює MY DEVICE продавеь-консультант, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.04.2026 року серії ВАД №8805891: ОСОБА_1 03.04.2026 року о 17 годині 30 хвилин за адресою: м.Київ, вул. В.Порика, 5-А, магазин Сільпо, в кіоску «MY DEVICE» здійснював продаж електроних пристроїв для куріння з різними смаками, без марок акцизного збору, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.
На адресу Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання захисника адвоката Войтенко К.В. про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
На обґрунтування своїх вимог остання зазначає, що:
складення протоколу про порушення податкового законодавства відбулося без зазначення норми, яка була порушена, за відсутності свідків, понятих та потерпілого, без роз`яснення прав на отримання правової допомоги та без надання можливості реалізувати надані права, які передбачені 256, 268 КУпАП;
при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, посадовою особою не в повному обсязі та некоректно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, при яких саме обставин було вчинено правопорушення і в чому саме воно виразилося;
у протоколі про адміністративне правопорушення та наданих матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які дані щодо фіксації факту роздрібної торгівлі, тобто здійснення саме продажу електронних сигарет без марок акцизного податку, відсутні будь-які дані щодо передачі їх будь-яких особам, отримання від останніх грошових коштів (виручки) за продаж вказаних товарів, відсутні пояснення свідків, які б придбали відповідні товари у приміщенні, розрахункові документи тощо. В матеріалах справи відсутній розрахунковий документ, що має підтвердити продаж товару;
електронні пристрої для куріння відсутні в переліку частини 1 статті 156 КУпАП України серед предметів адміністративного правопорушення.
Крім того, захисник адвокат Войтенко К.В. надіслала клопотання про повернення протоколу на доопрацювання, з аналогічних підстав.
До судового засідання не з`явились ОСОБА_1 та захисник адвокат Войтенко К.В., які про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява захисника адвоката Войтенко К.В. про розгляд справи без її участі та участі особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Так, положення ч. 1 ст. 156 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 , встановлюють відповідальність за здійснення роздрібної або оптової торгівлі, зокрема тютюновими виробами, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
При цьому, стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Судом встановлено, що, розкриваючи склад адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, не зазначила який саме Закон України, тобто спеціальна норма, порушена ОСОБА_1 . 
Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку.
Тому, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась торгівля засобами для куріння виробами без марок акцизного податку та яка саме: роздрібна або оптова.
Разом з тим, посадовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 880591 додано протокол огляду та вилучення, рапорт щодо реєстрації звернення за №15648.
Водночас, протокол огляду та вилучення підтверджує лише факт наявності за адресою: м.Київ, вул. В.Порика, 5А електронних пристроїв для куріння. 
В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 торгівлі пристроями для куріння без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації цих виробів, не зафіксовано і самого факту реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію.
Крім того, санкція інкримінованої статті передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, однак в даному випадку, матеріали справи не містять даних про вилучені грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за реалізацію товару, і під час складання протоколу не вилучалися. 
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не розкриває усю суть адміністративного правопорушення, не містить посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, недотримання яких інкримінується ОСОБА_1 , та порушення яких тягне за собою настання адміністративної відповідальності за дане правопорушення. В свою чергу матеріали справи не містять належних та допустимих доказів здійснення торгівлі пристроями для куріння ОСОБА_1 , тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Належне складання протоколу про адміністративне правопорушення, який у порядку ст. 251 КУпАП, є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на посадову особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Тобто при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, посадова особа, яка його складає, зобов`язана зазначати конкретно в чому саме полягало адміністративне правопорушення, що прямо витікає з диспозиції статті із вказівкою на відповідну частину статті, і це є обов`язковим.
Вказані порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути усунені судом, унеможливлюють законний обґрунтований розгляд справи, в межах висунутого обвинувачення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому розцінюється судом як відсутність основного належного та допустимого доказу складу адміністративного правопорушення, тому за приписами ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 62 Конституції України, провадження в справі підлягає закриттю.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Із наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити за недоведеністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.
З огляду на ухвалення судом постанови про закриття провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню клопотання захисника адвоката Войтенко К.В. про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 156, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника адвоката Войтенко К.В. про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання - відмовити.
Клопотання захисника адвоката Войтенко К.В. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП - задовольнити. 
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня вручення такої постанови, апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Лещенко