Справа 206/2698/26 
Провадження 2-о/206/132/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
присяжних: Дорошевського А.В., Орішаки Г.Г., 
при секретареві Задорожньою К.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги, 

за участю:
прокурора - Геник Л.С.,
адвоката – Начиняного В.С.,
представника заявника лікаря-психіатра – Черних О.М.,
особи, стосовно якої вирішується питання – ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги.
Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що ОСОБА_1 була госпіталізована до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради 30 квітня 2026 року о 06 годині 57 хвилин, у зв`язку з погіршенням її психічного стану. Зі слів фельдшера за місцем мешкання останньої: з 25 квітня 2026 року у ОСОБА_1 порушився сон, стала заговорюватися, казати. Що «їй пороблено» родичами чоловіка, кричала, співала, казала, що навколо «демони та казкові персонажі», казала, що б`є себе та дітей, не годувала дитину, зачинялась в туалеті, кричала, сама до себе розмовляла. Викликалась МНС для розблокування дверей. Була доставлена до БШМД в приймальне відділення КНТ «ДБКЛПД» ДОР. Під час перебування у приймальному відділенні КНТ «ДБКЛПД» ДОР ОСОБА_1 скарг активно не виказувала. Була доступна малопродуктивному контакту. Була напружена, тривожна. На запитання не відповідала, інструкції майже не виконувала. Знаходилася у стані психо-моторного збудження. Були виражені явища негативізму. Раптово намагалася вдарити когось із оточуючих співробітників КШД та приймального відділення. Критика до свого стану грубо порушена. Пацієнтка ОСОБА_1 була оглянута черговим лікарем і була госпіталізована в 2 відділення без згоди пацієнтки, тому що при відтермінуванні госпіталізації існував значний ризик для життя оточуючих. 30 квітня 2026 року ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів КНТ «ДБКЛПД» ДОР, при теперішньому обстеженні свідомість останньої була ясна, була доступна малопродуктивному мовному контакту. Орієнтована у власній особистості, неточно в місці та часі. Емоційно нестійка, дратівлива. Настрій нестійкий. Напружена. Тривожна, підозріла до оточуючих. Імпульсивна. Перебувала в стані психомоторного збудження. Непосидюча. Зоровий контакт підтримувала нестійко. На запитання відповідала з зісковзуванням. Виражено негативістична на адресу оточуючих. Поведінкою виявляла напливи слухових оманів сприйняття: під час огляду постійно гримасувала, до чогось прислуховувалася, сама з собою розмовляла. Активно висловлювала маячні ідеї відношення та впливу на адресу оточуючих та рідних. Казала: «дитині загрожує небезпека, мені страшно, моя мати хоче забрати у мене дитину, бо вона не моя мати». Повідомляла, що «навкруги демони». Мислення паралогічне, зісковзуючи, нецілеспрямоване. Увага швидко виснажлива. Критика до свого стану відсутня. В клінічній картині у хворої ОСОБА_1 спостерігалося загострення галюцинаторно параноїчної симптоматики зі стійкими маячними ідеями переслідування та впливу, під впливом яких стала вести себе агресивно. 
За думкою комісії лікарів необхідність примусової госпіталізації хворої зумовлюється її небезпекою для оточуючих.
У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_2 просила задовольнити заяву та госпіталізувати ОСОБА_1 , пояснивши, що у ОСОБА_1 після народження дитини погіршився її психологічний стан, у зв`язку з чим була оглянута фельдшером та після цього була доставлена БШМД в приймальне відділення КНТ «ДБКЛПД» ДОР. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що згодна проходити лікування.
Адвокат Начиняний В.С. в судовому засіданні підтримав думку лікаря.
Прокурор Геник Л.С. в судовому засіданні підтримувала заяву про примусову госпіталізацію.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
В судовому засіданні було встановлено, що 30 квітня 2026 року комісією лікарів-псіхіатрів, які після особистого огляду громадянки ОСОБА_1 зробили висновок про необхідність її госпіталізації до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу.
Крім того, з заяви матері ОСОБА_1 встановлено, що остання просить КНТ «ДБКЛПД» ДОР госпіталізувати її доньку ОСОБА_1 в лікарню, у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я. Донька проявляла агресію до себе, кричала на всіх, зачинялася в туалеті, відмовлялася годувати свою дитину, підпирала собою двері, погрожувала собі щось зробити, постійно голосно кричала що не вийде з кімнати, билася головою, виривалася утікати. 
Згідно ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.
При обстеженні психічного стану в КНТ «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим у неї під час огляду було підтверджено наявність психічних розладів. ОСОБА_1 було встановлено попередньо діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад. F 23,10.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.
Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. 
Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц.
Крім того, аналогічні висновки викладений в постанові Верховного суду від 04.09.2024 по справі 206/1277/24.
Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 212, 259, 263-265, 268, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –
УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради – задовольнити.
Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Данила Самойловича, буд. 1, ЄДРПОУ 01985400) для надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий суддя   Р.О. Кушнірчук

Присяжні:   Г.Г. Орішака

А.В. Дорошевський