Справа № 464/218/26
пр.№ 2/464/1154/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 року
Сихівський районний суд м.Львова 
в складі: головуючої-судді Бойко О.М.
секретар судового засідання Константинова С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 82 580 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між відповідачем та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір №517042-КС-006 про надання кредиту. Договір було укладено в електронній формі та підписано одноразовим ідентифікатором. Банком було виконано умови договору та надано відповідачу кредитні кошти. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 12 340 грн, таким чином, визнавши договір. Станом на 07.01.2026 року сума заборгованості за договром становить 82 580 грн та складається з суми прострочених кредитів в розмірі - 28 000 грн; платежі за процентами - 38 900 грн; сума заборгованості по відсотках - 13 440 грн; сума прострочених платежів за комісією - 2 240 грн. Просить позов задоволити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явивсяя, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подала, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.
Судом встановлено, що 30.04.2025 між відповідачем та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір №517042-КС-006 про надання кредиту, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором «3115». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 28 000 шляхом перерахування коштів на його банківську картку.Також, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 12 340 грн. Факт перерахування коштів на картку боржника підверджується інформацією, наданою АТ «Пумб» з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було випущено картку № НОМЕР_1 , а також, те що 30.04.2025 було здійснено переказ в сумі 28 000 грн.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію": електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та позивачем не було б укладено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.
Отже, із змісту наведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти).
Таким чином, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі.
Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач здійснював часткове погашення заборгованості, що підтверджує існування договірних відносин.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Із розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку із неповним виконанням зобов`язань відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 82 580 грн., яка складається з суми прострочених кредитів в розмірі - 28 000 грн; нарахованих процентів - 38 900 грн; сума заборгованості по відсотках - 13 440 грн; сума прострочених платежів за комісією - 2 240 грн 
Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язань чи відсутності заборгованості суду не надав.
Зважаючи на наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
З врахуванням ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 263 – 265, 279 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути із  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА'' (адреса: м.Київ, бульвар Лесі Українки, ЄДРПОУ:41084239 ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 82 580 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Бойко О.М.