ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

24 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 673/352/26
Провадження № 23-з/820/24/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши заяву про самовідвід судді Кулеші Л.М. у справі про адміністративне правопорушення № 673/352/26 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Павлюка С.М. на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 19 травня 2026 року суддю Хмельницького апеляційного суду Кулешу Л.М. визначено головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі № 673/352/26 (провадження № 33/820/461/26) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Павлюка С.М. на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.
До початку розгляду справи суддя Кулеша Л.М. заявила самовідвід, посилаючись на те, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 22 червня 2026 року захисником ОСОБА_1 є адвокат Бойко В.В., який є її близьким родичем (племінник) та зацікавлений в результатах розгляду даної справи.
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному-процесуальному законодавстві.
Згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.
З`ясувавши наведені в заяві обставини, вважаю, що заява судді Кулеші Л.М. про самовідвід є обґрунтованою і такою, що заслуговує на увагу.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
З огляду на те, що суддя Кулеша Л.М. в заяві про самовідвід посилається на обставини, які можуть сформувати у стороннього спостерігача враження можливої упередженості судді, що буде чинити певний морально психологічний тиск, що зможе вплинути на об`єктивність розгляду даної справи в цілому, вважаю, що вказана заява підлягає задоволенню з підстав усунення сумніву в неупередженості судді.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Заяву судді Кулеші Л.М. про самовідвід задовольнити.
Матеріали справи передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Матущак М.С.