Справа № 127/38133/25
Провадження № 2/127/9035/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

27 квітня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Сичука М.М.,
за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Страхова Компанія «ОБЕРІГ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що між 29 вересня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, внаслідок якої було пошкоджено декілька транспортних засобів, а їх власникам завдано матеріальної шкоди.
Постановою суду у справі про адміністративне правопорушення відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема встановлено, що відповідач після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події.
Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № EP-220882813.
У зв`язку з настанням страхового випадку позивач здійснив виплати страхового відшкодування потерпілим особам.
Так, транспортний засіб Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» за договором добровільного страхування. Внаслідок ДТП зазначений транспортний засіб зазнав пошкоджень, вартість відновлювального ремонту якого склала 333 775,98 грн, що підтверджується відповідними документами.
ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, після чого звернулося до позивача із заявою про відшкодування в порядку суброгації.
Позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УНІКА» у межах встановленого ліміту відповідальності у розмірі 160 000,00 грн.
Крім того, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_3 . Згідно з ремонтною калькуляцією, вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу з урахуванням зносу становила 28 572,33 грн.
Між позивачем та потерпілою особою було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивачем виплачено 27 072,33 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами.
Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачем у зв`язку з наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, склав 187 072,33 грн.
Позивач зазначає, що після здійснення страхових виплат у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як особи, винної у заподіянні шкоди, зокрема з огляду на те, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події.
З метою досудового врегулювання спору позивачем 06 вересня 2025 року на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про добровільне відшкодування завданих збитків, однак зазначена вимога повернулася без вручення у зв`язку із закінченням строку зберігання поштового відправлення.
Станом на момент звернення до суду відповідачем сума завданих збитків не відшкодована.
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивач також просить стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме пеню у розмірі 1 112,18 грн та три відсотки річних у розмірі 107,63 грн.
З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 188 292,14 грн, що складається із суми виплаченого страхового відшкодування та нарахованих штрафних санкцій, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн та судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, судовий розгляд проводити за її відсутності. 
Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який вважається належно повідомленим про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд з урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення, а датою ухвалення такого рішення є дата складення повного тексту судового рішення.
Аналогічний підхід щодо застосування зазначених норм процесуального права викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, в якій зроблено висновок, що у випадку ухвалення рішення за відсутності учасників справи моментом його ухвалення є саме дата складення повного тексту судового рішення, а не дата судового засідання.
Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України, у випадку якщо у судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складається протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи. Однак у даному випадку, з огляду на неявку всіх учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність складення повного тексту рішення без його проголошення у порядку, передбаченому статтею 268 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 29 вересня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Audi A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби третіх осіб, зокрема Mitsubishi Outlander та Skoda Octavia.
Постановою суду у справі про адміністративне правопорушення відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою встановлено, що відповідач після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України зазначена постанова суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду в частині встановлення факту вчинення відповідних дій та особи, яка їх вчинила, а тому обставини щодо винуватості відповідача у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишенні місця події не підлягають повторному доказуванню.
Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу була застрахована у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № EP-220882813.
У зв`язку з настанням страхового випадку позивачем було здійснено страхові виплати потерпілим особам.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ «СК «УНІКА» за договором добровільного страхування. Вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу становила 333 775,98 грн, що підтверджується рахунком станції технічного обслуговування та страховими документами.
ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу, після чого звернулося до позивача із заявою про відшкодування у порядку суброгації. Позивач, у межах встановленого ліміту відповідальності за полісом обов`язкового страхування, здійснив виплату у розмірі 160 000,00 грн, що підтверджується належними доказами.
Також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_3 . Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становила 28 572,33 грн. На підставі заяви потерпілої особи та погодженого розміру страхового відшкодування позивачем було здійснено виплату у розмірі 27 072,33 грн.
Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачем у зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, становить: 160000,00 грн + 27 072,33 грн = 187 072,33 грн.
Вказані обставини підтверджуються страховими актами, платіжними дорученнями та іншими письмовими доказами, які є належними та допустимими, а відповідачем не спростовані.
Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі здійсненого відшкодування.
Відповідно до пп. «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди.
Оскільки факт залишення відповідачем місця дорожньо-транспортної пригоди встановлений судовим рішенням, що набрало законної сили, а також доведено факт здійснення позивачем страхових виплат, суд дійшов висновку про наявність у позивача правових підстав для стягнення з відповідача у порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 187 072,33 грн.
Щодо вимог про стягнення трьох відсотків річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про добровільне відшкодування шкоди, яка була направлена 06 вересня 2025 року та повернута без вручення 24 вересня 2025 року у зв`язку із закінченням строку зберігання.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання після спливу семиденного строку з дня пред`явлення вимоги, а тому період прострочення обґрунтовано визначено з 29 вересня 2025 року по 05 жовтня 2025 року, тобто 7 календарних днів.
Розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за формулою:
сума боргу ? 3% ? кількість днів прострочення / 365. Отже:187 072,33 грн ? 3% ? 7 / 365 = 107,63 грн.
Суд перевірив наведений розрахунок та встановив його правильність, у зв`язку з чим вимога у цій частині підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 1 112,18 грн, суд зазначає, що відповідно до ст. 549 ЦК України пеня підлягає стягненню лише у разі її встановлення договором або законом.
Оскільки матеріали справи не містять доказів передбачення обов`язку відповідача сплачувати пеню у спірних правовідносинах, а також відсутні норми спеціального законодавства, які б передбачали можливість її нарахування у випадку регресного стягнення, підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню: у частині стягнення суми страхового відшкодування та трьох відсотків річних, витрат на правничу допомогу у зменшеному розмірі, та відмові у задоволенні вимоги про стягнення пені.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом, та значенням справи для сторони.
Позивачем заявлено до стягнення 7300,00 грн витрат на правничу допомогу, на підтвердження чого надано відповідні докази.
Разом з тим, оцінюючи співмірність заявлених витрат, суд враховує, що дана справа є типовою, не містить складних правових питань, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, а обсяг наданих правничих послуг є обмеженим.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є завищеним, та вважає за можливе зменшити їх до 5000,00 грн, що відповідає критеріям розумності та співмірності.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, а саме у розмірі 187179,96 грн із заявлених 188 292,14 грн, що становить 99,41 % від заявленої суми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача судового збору пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 408,10 грн судового збору, а решта витрат залишається за позивачем.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 137, 141, 211, 223, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України; ст. ст. 22, 993, 979, 988, 1166, 1191 ЦК України; Законом України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у порядку регресу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 187 072 (сто вісімдесят сім тисяч сімдесят дві) гривні 33 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» три відсотки річних у розмірі 107 (сто сім) гривень 63 копійки.
У задоволенні позовних вимог про стягнення пені відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» судовий збір у розмірі 2408 (дві тисячі чотириста вісім) гривень 10 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ», ЄДРПОУ 39433769, 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_1 
Повний текст рішення суду складено 04.05.2026.

Суддя: