справа № 208/4700/22
№ провадження 1-кп/208/102/26

ВИРОК
Іменем України

24 квітня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , 
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_10 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали об`єднаного кримінального провадження №12022041160000609 відносно:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не працевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.06.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ст. ст. 15 ч.1, 115 ч.1 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнився 28.07.2021 року умовно-достроково на 2 місяці 4 дні;
- 23.12.2025 року Заводським районним судом міста Кам`янського, за ст. ст. 28 ч.1, 185 ч.4, 357 ч. 3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
-  24.04.2026 року Заводським районним судом міста Кам`янського, за ст.ст. 407 ч. 5, 70 ч. 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 23.30 годині 30.10.2022 року, ОСОБА_9 разом із раніше незнайомим ОСОБА_6 , перебував біля кафе «Тандем», розташованого по вулиці Сергія Слісаренка у місті Кам`янському Дніпропетровської області. 
Побачивши в користуванні ОСОБА_12 мобільний телефон, Хейлик реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, попросив телефон під приводом здійснення дзвінка. 
Кружевицьких повіривши ОСОБА_9 , добровільно передав тому належний йому мобільний телефон «Samsung SM-A127F/DSN», вартістю 2 402,50 гривень.
Отримавши доступ до майна, ОСОБА_13 реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи відкритий характер свого діяння, утримуючи мобільний телефон потерпілого при собі, не реагуючи на гучні вимоги ОСОБА_12 зупинитись та припинити злочинні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Зазначені умисні дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, в період 08.00 - 11.00 годині 16.07.2023 року, ОСОБА_9 знаходився біля будинку 32/15, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, 1-й провулок Федіра Бульбенка, де через незаперті, привідкриті ворота гаражного приміщення домоволодіння, побачив велосипед «Winner Gladiator»
Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, Хейлик діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через незаперті ворота незаконно проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав велосипед «Winner Gladiator», червоного кольору, вартістю 3 999,67 гривень, який належить ОСОБА_7 .
Заволодівши майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_13 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_14 майнової шкоди на зазначену суму.

Умисні дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, о 13.45 годині 05.11.2023 року, ОСОБА_9 разом із раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , перебував біля магазину «Продукти-346», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Сержанта Коновалова, 25А.
Побачивши в користування ОСОБА_15 мобільний телефон, Хейлик реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, з метою отримання доступу до мобільного телефону, попросив у власника надати йому мобільний телефон, нібито для здійснення дзвінка, заздалегідь, не маючи наміру повертати його.
ОСОБА_15 повіривши ОСОБА_13 , добровільно передав тому належний йому мобільний «Samsung Galaxy A02», вартістю 2 092,50 гривні, що знаходився в силіконовому чохлі, вартістю 93,75 гривні.
Отримавши доступ до майна, ОСОБА_13 утримуючи його при собі, ігноруючи вимогу потерпілого щодо повернення мобільного телефону, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим, чим довів свій протиправний умисел до кінця і заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2 186,25 гривні.

Зазначені умисні дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів, при наведених в обвинувальному акті обставинах, визнав повністю та пояснив суду наступне.
По епізоду грабіжу біля кафе «Тандем» зазначив, що там він познайомився з раніше невідомим йому чоловіком, з яким у подальшому почав спільно розпивати спиртні напої. Після певного часу спільного вживання алкоголю, він попросив у потерпілого мобільний телефон, після чого діючи з корисливих мотивів, не зважаючи на вимоги потерпілого повернути майно, залишив місце події. Телефон повернуто власнику наступного дня.
Щодо викрадення велосипеду пояснив, що проходячи повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , помітив відчинені ворота гаражу, в якому побачив велосипед. Вирішив його викрасти. Таємно заволодів ним, виніс за межі подвір`я та в подальшому здав до ломбарду. Отримані грошові кошти використав на власний розсуд.
По обставинам грабіжу майна ОСОБА_15 , пояснив, що у зазначену в обвинуваченні дату, познайомився на вулиці з ОСОБА_16 , після чого вони разом вживали спиртні напої. Під час вживання алкоголю, він попросив у потерпілого мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого не реагуючи на вимоги ОСОБА_15 віддати майно, залишив місце події. 
Свою вину визнає повністю та щиро кається у скоєному.

Відповідно до встановленого порядку дослідження доказів, під час судового розгляду справи судом досліджено наступні докази:

За фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_12 :

-показання потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що з обвинуваченим раніше знайомий не був. Приблизно о 22-23 годині 30.10.2023 року, перебував в районі тупика трамвая 1. Він приїхав з роботи, тому зайшов в магазин, купив пиво. Під час вживання алкоголю поряд з магазином, він познайомився з ОСОБА_13 , який назвався ОСОБА_17 . Побалакавши за життя, обвинувачений попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка дружині. Отримавши телефон, ОСОБА_13 декілька разів дзвонив, дзвонив, а потім став тікати. Він побіг за ним, кричав, щоб той зупинився, але обвинувачений втік. 
Під час слідства він впізнав обвинуваченого по фото. На слідчому експерименті показав, як все відбувалось. Телефон повернуто. Ніяких претензій до обвинуваченого він не має. Покарання винній особі просить визначити на розсуд суду.

За фактом таємного викрадення майна ОСОБА_14 :

-показання потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що до подій крадіжки була знайома з обвинуваченим ОСОБА_18 . Це її колишній хлопець. Станом на час крадіжки, з ОСОБА_17 вона вже не зустрічалась, а саме в день події перебувала за містом. В будинку по провулку ОСОБА_19 , мешкає її матір. В гаражі знаходився її велосипед, придбаний років десять тому. Був в робочому стані. Наступного дня після крадіжки, їй подзвонила мама та повідомила, що з гаражу зник велосипед. На її прохання, брат проїхався по ломбардам міста, та знайшов її майно в установі, розташованій в районі «Україна», після чого вона звернулась до поліції з заявою про кражу. Якби знала, що крадіжку вчинив ОСОБА_17 , вона цю заяву не писала би. Вона в дуже гарних стосунках з його матір`ю. 
Ніяких претензій до обвинуваченого не має. Просить його суворо не карати;

-показання свідка ОСОБА_20 , який пояснив суду, що з обвинувачений раніше знайомий. На прохання ОСОБА_13 , на свої документи закладав червоний велосипед в ломбард, що розташований в районі «Україна», і отримані гроші в сумі 600 гривень віддав ОСОБА_17 .

За фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_15 :

-показання потерпілого ОСОБА_8 який пояснив суду, що до подій грабіжу, з обвинуваченим знайомий не був. Приблизно на початку листопада 2023 року, в денний час, він перебував в районі торгового центру «Україна», де вживав алкогольні напої. До нього підійшов ОСОБА_13 та попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. Отримавши телефон, обвинувачений подзвонив та відійшов в сторону. Він попросив ОСОБА_13 повернути майно, але той просто пішов у невідомому напрямку. Жінка яка стояла поряд, запропонувала подзвонити в поліцію. 
Телефон йому повернуто. Винну особу просить суворо не карати.

-показання свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що обвинуваченого та потерпілого знає тільки візуально. 05.11.2023 року, перебувала в районі «Україна», де побачила як останні йдуть бистрим кроком, в одному напрямку, за будинок. Потім, потерпілий підійшов до неї і сказав, що в нього забрали мобільний телефон. Попросив викликати поліцію. Потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння. При проведенні слідства впізнала ОСОБА_13 . На місці показала, які відбувались події. 

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження інших доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, обставини їх скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи клопотання  ОСОБА_13 про недоцільність дослідження у судовому засіданні інших доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом потерпілих, свідків, та допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обсяг яких визначено, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано:
- за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану;
- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; 
- за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд вважає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.
Підстав застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи. 
Міра покарання встановлюється судом з урахуванням вищезазначених обставин справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення. 

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, яка є другорядною, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання. 
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Вирішуючи питання про визначення обвинуваченому  ОСОБА_13 міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких умисних злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, скарг за місцем мешкання на нього не надходило, перебуває на обліку в лікаря нарколога з 2022 року, діагноз – психічні поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, принцип індивідуалізації покарання. 

На теперішній час  ОСОБА_13 засуджений за вироком Заводського районного суду міста Кам`янського від 24.04.2026 року, за ст.ст. 407 ч. 5 , 70 ч. 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Злочини інкриміновані Хейлик у теперішньому провадженні, вчинені ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Частиною 4 зазначеної статті визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, ненасильницький характер грабежів, позицію потерпілих, які просили обвинуваченого суворо не карати, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого  ОСОБА_13 можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, визначеного в мінімальній санкції ч.4 ст. 186 КК України, яка сама по собі є достатньо суворою.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого і попередження вчиненням нового кримінального правопорушення. 

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. 
Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.
Цивільні позови по справі не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
-за ч.4 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 7 років позбавлення волі. 
Згідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покаранням за попереднім вироком Заводського районного суду міста Кам`янського від 24.04.2026 року, більш суворим покаранням за теперішнім вироком, остаточно призначити ОСОБА_9 до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі.
В строк відбуття призначеного ОСОБА_9 покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати строк його перебування під вартою з 22.12.2023 року по 24.12.2024 року включно.
Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_9 покарання, відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, рахувати з дня його затримання 16.09.2025 року.
Стягнути з засудженого  ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз, в загальній сумі 790 гривень.
Речові докази по справі: специфікації до договорів фінансового кредиту, оптичний диски з відеозаписом камер внутрішнього відеоспостереження ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал», оптичний диск з записом телефонного дзвінка, зберігати при матеріалах справи;
-мобільний телефон «Samsung SM-A127F/DSN», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_22 ; велосипед «Winner Gladiator», червоного кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A02», в прозорому силіконовому чохлі, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , знявши арешт з майна залишити у власників.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , не обирати.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.
Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1