Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Справа№200/4745/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу 

за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року із застосуванням березня 2018 року як базового місяця для розрахунку індексації (різниці) грошового забезпечення відповідно до приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну індексацію (різниці) грошового забезпечення за період 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року із застосуванням березня 2018 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою суду від 7 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано Військовій частині НОМЕР_1 (надалі – в/ч НОМЕР_1 ) надати суду відзив на позовну заяву та докази на підтвердження зазначеного у відзиві та додаткові докази.
23 липня 2025 року судом отримано клопотання в/ч НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду № 200/4280/25.
23 липня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов та додаткові докази по справі.
24 липня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 7 серпня 2025 року повторно зобов`язано відповідача надати суду додаткові докази та пояснення по справі, а також відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
13 квітня 2026 року судом повторно отримано від позивача відповідь на відзив від 24 липня 2025 року. 
28 квітня 2026 року судом отримано заяву від позивача про розгляд справи на підставі наявних матеріалів та про застосування до відповідача (або відповідальної посадової особи відповідача) заходів процесуального примусу у вигляді штрафу за повторне невиконання ухвали суду про витребування доказів.
Ухвалою суду від 27 травня 2026 року відмовлено у застосуванні до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В обґрунтування позовних вимог у позові наступне.
Позивач проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 21 листопада 2016 року по 26 лютого 2025 року, на посаді начальника оркестру - військового диригенту, у військовому званні майор; відповідно до наказу Головнокомандувача ЗСУ була переведена для подальшого проходження служби в іншу військову частину та наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 70 від 10 березня 2025 року виключена зі списків особового складу в/ч з 11 березня 2025 року.
10 травня 2025 року позивач дізналася про порушення своїх прав, яке виявилось у не виплаті їй в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року, оскільки індексація грошового забезпечення виплачувалась у вказаний період не в повному розмірі - без урахування приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
3 травня 2025 року позивач звернулась до в/ч НОМЕР_1 із заявою щодо виплати їй індексації у належному розмірі та 9 червня 2025 року отримала відповідь від командира в/ч НОМЕР_1 , якою їй було відмовлено у здійсненні індексації грошового забезпечення із врахуванням приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, так як вони порушують її право на отримання грошового забезпечення у належному розмірі (а.с. 1-6).

У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, […] на відповідний рік.
Пунктом 5 Правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1078, передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. 
Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців не відбувалося за період з 1 січня 2008 року по 1 березня 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка вступила у дію 1 березня 2018 року, затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, отже, базовим місяцем індексації у період з 1 березня 2018 року є березень 2018 року, що не заперечується в/ч.
Відповідно до офіційних даних, які містяться на сайті Державної служб статистики України, з квітня 2018 року до жовтня 2018 року індекс споживчих цін, який обчислюється наростаючим підсумком, не перевищував поріг індексації 103%. 
Згідно із абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. 
Отже, для з`ясування питання чи має позивач право на застосування при нарахуванні індексації її грошового забезпечення з березня 2018 року згідно з приписами абз. 3, 4, 5 п. 5 Порядку № 1078, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).
В межах іншої судової справи (справи № 200/4280/25) позивач просить суд здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року.
Отже, у період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року у позивача може відбутись зміна посадового окладу, що в свою чергу є підставою для припинення нарахування й виплати індексації-різниці, як це вказано в п. 108 постанови Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.
Просить суд відмовити позивачу в задоволені її позовних вимог (а.с. 35-38). 

У відповіді на відзив та запереченнях на відзив ОСОБА_1 зазначає, що посилання відповідача на судову справу № 200/4280/25 є безпідставним, так предметом спору в межах вказаної справи є дії в/ч НОМЕР_1 з відмови позивачу у здійсненні перерахунку грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом станом на 1 січня 2020 року, 1 січня 2021 року, 1 січня 2022 року, 1 січня 2023 року.
Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, від 11 травня 2023 року у справі № 260/6386/21, від 12 червня 2024 року у справі № 140/1601/23 є некоректним, так як зазначені постанови прийняті стосуються іншого періоду: з 2015 року по 1 березня 2018 року.
Наполягає на задоволені позовних вимог (а.с. 51-53, 55-57).

Згідно із ч. 1 ст. 9 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач […] повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.
Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні
Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів із врахуванням наведених вище приписів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ), є громадянкою України, паспорт серії НОМЕР_2 від 17 жовтня 2003 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19 травня 2023 року № 1426-500277174: АДРЕСА_2 ; має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 15 червня 2017 року (а.с. 7-9, 20).
Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (надалі – відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_3 , є державною організацією (установою, закладом) та належним відповідачем у справі (а.с. 48).
Як встановлено судом, у спірний в межах даної справи період позивач проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 (з 1 березня 2018 року по 2 грудня 2018 року – офіцер відділення морально-психологічного забезпечення, з 3 грудня 2018 року по 22 червня 2020 року – заступник начальника польового вузла зв`язку з морально-психологічного забезпечення, з 23 червня 2020 року по 31 грудня 2022 року – начальник групи цивільно-військового співробітництва) (а.с. 10, 11).
Наказом (по стройовій частині) командира в/ч НОМЕР_1 від 10 березня 2025 року № 70 майора ОСОБА_1 , начальника оркестру – військового диригента в/ч НОМЕР_1 , призначену наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 26 лютого 2025 року № 188 на посаду старшого офіцера відділення комунікацій штабу в/ч НОМЕР_6 , вважати такою, що з 11 березня 2025 року справи і посаду здала та вибула до нового місця служби до в/ч НОМЕР_6 ; з 11 березня 2025 року виключити зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення (а.с. 11).
Відповідно до матеріалів справи, 3 та 17 травня 2025 року позивач зверталась до командира в/ч НОМЕР_1 із заявами, у яких просила перерахувати та виплатити їй щомісячне грошове забезпечення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористану додаткову відпустку УБД компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку із врахуванням, в тому числі, індексації грошового забезпечення за час проходження служби у в/ч (а.с. 18).
Листом від 4 червня 2025 року (вих. № 0989/10/2178) відповідач повідомив позивачу, що з 1 січня 2016 року відбулось збільшення грошового забезпечення військовослужбовців за рахунок збільшення щомісячної премії, у зв`язку із чим на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31 грудня 2015 року № 248/3/9/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових формувань роз`яснення від 4 січня 2016 року № 248/3/9/1/2, згідно з якими, у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078 індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. 
З березня 2018 року після підвищення посадових окладів індексація грошового забезпечення нараховувалася та сплачувалася щомісячно після того, як величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, встановлений в розмірі 103 відсотка. 
До заяви додано: довідки-розрахунки грошового забезпечення № 0989/10/1947, № 0989/10/1948, № 0989/10/1949, № 0989/10/1950, № 0989/10/1951, № 0989/10/1952, № 0989/10/1953, № 0989/10/1954, № 0989/10/1955, № 0989/10/1956 від 20 травня 2025 року окремо за кожний рік служби (а.с. 18).
Згідно з «довідкою-розрахунком грошового забезпечення» від 20 травня 2025 року (вих. № 0989/10/1949) про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, індексація грошового забезпечення позивача у 2018 році: з січня по жовтень та у грудні не нараховувалась, у листопаді нарахована у розмірі 71,08 грн (а.с. 13).
Згідно з «довідкою-розрахунком грошового забезпечення» від 20 травня 2025 року (вих. № 0989/10/1950) про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2019 рік, індексація грошового забезпечення позивача у 2019 році: у січні не нараховувалась, з лютого по травень – нараховувалась у щомісячному розмірі 134,47 грн, з червня по грудень 2019 року - у щомісячному розмірі 206,72 грн (а.с. 14).
Згідно з «довідкою-розрахунком грошового забезпечення» від 20 грудня 2025 року (вих. № 0989/10/1951) про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2020 рік, індексація грошового забезпечення позивача у 2020 році: з січня по квітень - у розмірі 206,72 грн (щомісячно), з травня по липень - у розмірі 216,51 грн (щомісячно), з серпня по грудень - у розмірі 226,29 грн (щомісячно) (а.с. 15, 43).
Згідно з «довідкою-розрахунком грошового забезпечення» від 20 грудня 2025 року (вих. № 0989/10/1952) про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2021 рік, індексація грошового забезпечення позивача у 2021 році: з січня по березень – у розмірі 331,42 грн (щомісячно), з квітня по червень – у розмірі 415,41 грн (щомісячно), з липня по листопад - у розмірі 540,03 грн (щомісячно), у грудні – 563,19 грн (а.с. 17, 44).
Згідно з «довідкою-розрахунком грошового забезпечення» від 20 грудня 2025 року (вих. № 0989/10/1953) про грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2022 рік, індексація грошового забезпечення позивача у 2022 році: у січні нарахована у розмірі 563,19 грн, з лютого по квітень - у розмірі 672,35 грн (щомісячно), у травні – 913,01 грн; у червні – 1017,21 грн, у липні – 1066,00 грн, з серпня по жовтень – у розмірі 1281,80 грн (щомісячно), у листопаді – 1424,80 грн, у грудні - 1470,83 грн (а.с. 16, 45). 
Вважаючи, що відповідачем протиправно у період 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року не нараховувалась та не сплачувалась їй індексація грошового забезпечення, передбачена абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (індексація-різниця), позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу2 від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до положень ст.ст. 1 - 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
В силу абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно зі ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (до 1 січня 2016 року), 103 відсотка (після 1 січня 2016 року). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 (з врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів») (надалі - Порядок № 1078) сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 % (абз. 1 п. 5 Порядку № 1078).
Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Згідно із абз. 3 цього ж пункту індексація у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно із абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 (в редакції, що діяла до 2 квітня 2021 року) у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відповідно до абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, […] до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.
Згідно з п. 10-2 Порядку № 1078 для працівників, військовослужбовців, […], яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, […] обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби.
Отже, Порядок № 1078 фактично передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу:
1) поточної індексації та
2) індексації, яка розраховується як різниця між розміром підвищення місячного доходу (у випадку, якщо таке збільшення доходу відбулось у зв`язку зі підвищення тарифної ставки/окладу) та розміром індексації, що мала би бути нарахована, якби збільшення доходу не відбулось (індексація-різниця).
При цьому згідно з абз. 3 п. 10-1 Порядку № 1078 здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації провадиться не індивідуально для кожного працівника (в залежності від прийняття його на роботу чи зростання його доплат), а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
З 1 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням. 
У зв`язку із прийняттям даної постанови грошове забезпечення військовослужбовців збільшилося в абсолютному розмірі.
Отже, з 1 березня 2018 року місяцем підвищення доходу для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.
Як вбачається із відзиву на позов, відповідач не заперечує, що з березня 2018 року місяцем підвищення доходу для нарахування посадовим особам органів і підрозділів цивільного захисту індексації грошового забезпечення став саме березень 2018 року.
Також довідками-розрахунками грошового забезпечення від 20 травня 2025 року № 0989/10/1949, № 0989/10/1950, № 0989/10/1951, № 0989/10/1952, № 0989/10/1953 (а.с. 13-17) підтверджено, що саме із врахуванням цього місяця (як місяця підвищення доходу) позивачу нараховувалась поточна індексація у період з 1 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року (позивачем не оспорюється в межах цієї справи нарахування та виплата поточної індексації грошового забезпечення, тому суд не надає оцінку правильності нарахування поточної індексації за спірний період).
Надаючи оцінку не нарахуванню та не виплаті відповідачем позивачеві індексації-різниці (індексації, передбаченої абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078), суд виходить з такого.
Як вже зазначалось судом, згідно із абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, н е нараховується, я к щ о розмір підвищення грошового доходу п е р е в и щ у є суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу; відповідно до абз. 4 цього ж пункту якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, буквальний спосіб тлумачення абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абз. 5 п. 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є м е н ш и м за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то ц е є п і д с т а в о ю для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як встановлено судом, розмір грошового забезпечення позивача (з урахуванням постійних складових) склав:
• у лютому 2018 року: 6 618,00 грн (посадовий оклад - 970,00 грн; оклад за військовим званням - 120,00 грн; надбавка за вислугу років - 218,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань – 654,00 грн; премія щомісячна - 4 656,00 грн );
у березні 2018 року: 11 116,76,00 грн: посадовий оклад - 4 090,00 грн; оклад за військовим званням - 1 270,00 грн; надбавка за вислугу років - 1 608,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 696,80 грн; премія щомісячна - 3 451,96 грн) (а.с.13).
З урахуванням постійних складових в березні 2018 року розмір грошового забезпечення позивача збільшився на 4 498,76 грн (11 116,76,00 грн – 6 618,00 грн).
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін - 253,30%.
Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 березня 2018 року помножений на величина приросту індексу споживчих цін і поділений на 100 відсотків (1 762,00 грн * 253,30% / 100% = 4 463,15 грн).
Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (4 498,76 грн) є б і л ь ш и м за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (4 463,15 грн).
Виходячи з приписів абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 підстави для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці з березня 2018 року були відсутні.
Таким чином, не нарахування та не виплата позивачу відповідачем індексації грошового забезпечення, передбаченої абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 (індексації-різниці), є правомірною.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Як наслідок, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненою від сплати судового збору.
Виходячи з приписів ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна