РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/7666/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду через свого представника з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якому просить:
Визнати дії уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у повторному безпідставному включенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до військового обліку, як військовозобов`язаного та внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про категорію обліку ОСОБА_1 - «військовозобов`язаний», протиправними;
Зобов`язати уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з військового обліку, у зв`язку із його безпідставним повторним включенням до нього, та виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про категорію обліку ОСОБА_1 - «військовозобов`язаний».
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням військово-лікарської комісії (далі – ВЛК) від 03.02.2023 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що 03.02.2023 зроблено запис у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 . Разом з тим, у подальшому позивач виявив у мобільному застосунку Міністерства оборони України “Резерв+”, що він знаходиться на обліку у відповідача як військовозобов`язаний. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 06.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/7666/26 та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суду відповідачу встановлено, зокрема, строк для подання відзиву на позовну заяву.
На виконання вказаної ухвали суду, 22.05.2026, з використанням підсистеми “Електронний суд”, ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив на позовну заяву, до якого заперечив щодо задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що в ході здійсненої перевірки відносно ОСОБА_1 на предмет правомірності встановленого ступеня придатності позаштатною військово - лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 03.02.2023 року було встановлено, що позивач рішенням призовної комісії з питань приписки ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) протокол №13 від 17.03.2016 року був визваний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на підставі статті 64 в Наказу МО України №402 від 2008 року. Після чого 01.04.2016 року позивач був прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ). 20.01.2023 року громадянин ОСОБА_1 розпочав проходження військово – лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 . 01.02.2023 року лікарем невропатологом позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 23 а Наказу МО України від 2008 року . Додатково звернув увагу суду, що позивач у 2016 році визнавався обмежено придатним до військової служби лікарем травматологом у зв`язку з хворобами хребта, проте під час обстеження 2023 року лікарями не було встановлено попереднього захворювання визначеного статтею 64 Наказу МО України №402 від 2008 року. Таким чином дані розбіжності викликають сумніви щодо неупередженості лікарів при огляді позивача у 2023 році. Наведене, на переконання представника відповідача, прямо спростовує твердження позивача про наявність підстав для його виключення з військового обліку. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що перебування позивача на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам національної безпеки в умовах воєнного стану, а заявлені ним позовні вимоги фактично спрямовані на ухилення від виконання конституційного обов`язку. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
В силу приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши наявні у справі матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду й вирішення спору по суті, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, якого рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.02.2023 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військової служби за ст. 23а Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, що підтверджується копією тимчасовим посвідченням № НОМЕР_2 .
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІКС “Оберіг”), 30.04.2026 з використанням мобільного застосунку Міністерства оборони України “ ІНФОРМАЦІЯ_9 ”, ОСОБА_1 здійснив звірку своїх контактних (військово-облікових) даних, що не заперечується представником позивача за змістом позовної заяви, та виявив факт свого повторного включення до обліку військовозобов`язаних.
З метою захисту прав та законних інтересів позивача, адвокатом Бурмою О.В. до ІНФОРМАЦІЯ_10 подано адвокатський запит, у якому представник позивача просив надати ґрунтовну інформацію та завірені копії документів щодо зміни облікового статусу громадянина ОСОБА_1 , якого рішенням ВЛК від 03.02.2023 було визнано непридатним до служби з виключенням з військового обліку. Автор запиту просить роз`яснити, на якій підставі та ким із посадових осіб були внесені відомості до Єдиного державного реєстру про категорію позивача « ІНФОРМАЦІЯ_11 », чи надсилалися тому повістки ТЦК та СП у період з 03.02.2023 по дату відповіді (із наданням доказів їх вручення та зазначенням мети виклику), чи складалися щодо нього адмінпротоколи або постанови за порушення мобілізаційного законодавства, а також наполягав на негайному виключенні цих відомостей з Реєстру та наданні підтвердження, у разі виявлення факту їх помилкового внесення.
Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, представник позивача звернулася до суду з цим позовом з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Стаття 17 Конституції України в частинах першій та другій встановлює, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до частини першої статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. 
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану” з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України і триває дотепер.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 “Про загальну мобілізацію”, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Ключовими питаннями, які підлягають вирішенню судом в межах розгляду цього адміністративного спору, є обґрунтованість перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних, враховуючи висновок ВЛК про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, а також правомірність невнесення відповідачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з такого обліку.
В контексті наведеного суд враховує, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII).
Так, статтею 1 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша).
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина третя).
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема, військовозобов`язані – особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку (…) (частина дев`ята).
Частиною десятою статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (…) для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (…);
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини восьмої статті 2 Закону №2232-XII, виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
При цьому, в частині чотирнадцятій цієї ж статті закріплено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Матеріалами справи підтверджено, що з огляду на приписи абзацу другого частини десятої статті 1 Закону №2232-ХІІ (набрали чинності 18.05.2024), 22.10.2024 ОСОБА_1 здійснив уточнення (звірку) своїх персональних (військово-облікових) даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (з використанням мобільного застосунку Міністерства оборони України “Резерв+”). Однак 30.04.2026 ним виявлено факт свого перебування на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_8 , незважаючи на наявність рішення ВЛК від 03.02.2023 про його непридатність до військової служби (за станом здоров`я) з виключенням з військового обліку.
Вважаючи вказані обставини результатом неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів актуальних даних про статус позивача, представник останнього стверджує, що повторне взяття позивача на військовий облік погіршує його існуюче становище та свідчить про обмеження його конституційних прав і свобод.
Водночас, представник ІНФОРМАЦІЯ_10 у відзиві на позовну заяву вказує, що позивач взятий на військовий облік військовозобов`язаних автоматично системою АІКС “Оберіг” без зміни ступеня придатності.
Оцінюючи наведені вище твердження та фактичні обставини, суд звертає увагу, що загальні правила військового обліку регламентовано нормами статті 33 Закону №2232-XII, за якими військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та розвідувальних органів України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок №1487), пунктом 2 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У пункті 3 Порядку №1487 закріплено, що основною метою ведення військового обліку є визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. 
А пунктом 5 цього Порядку передбачено, з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – система військового обліку), яка являє собою сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.
При цьому, головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 16 Порядку №1487, персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Положення аналогічного змісту закріплені також у статті 34 Закону №2232-XII.
Підпунктом 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) установлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (…).
Відповідно до пунктів 14, 15, 54 Порядку №1487 (у редакції, чинній станом на дату повторного взяття позивача на військовий облік відповідачем – 17.02.2023), військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).
За умови запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”:
- взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- відомості про декларування / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надіслані органом реєстрації через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є підставою для взяття особи на військовий облік або зняття з військового обліку районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, органом СБУ, підрозділом Служби зовнішньої розвідки.
Органи реєстрації, зокрема: 
- здійснюють реєстрацію / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням вимог щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 16);
- надсилають щомісяця до 5 числа до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки повідомлення про декларування / реєстрацію (зняття із задекларованого / зареєстрованого) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 17);
- повідомляють про задеклароване / зареєстроване місце проживання (перебування) призовників, військовозобов`язаних та резервістів на запити районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 18).
Відомості з реєстрів територіальних громад щодо декларування / реєстрації / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів отримуються Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів із відомчої інформаційної системи ДМС у порядку електронної інформаційної взаємодії.
Комплексний аналіз наведених вище положень Порядку №1487 дає суду підстави для висновку, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, запровадженням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації законодавцем внесені зміни до правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з метою покращення якості такого обліку, підвищення його достовірності та повноти, а також забезпечення можливості визначення реального (фактичного) військового резерву людських ресурсів держави, необхідного для виконання її найважливіших функцій – захисту суверенітету і територіальної цілісності України. Однією з таких змін стало, зокрема, запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відомчою інформаційною системою ДМС (Державної міграційної служби України) в частині відомостей про декларування / реєстрацію / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, а також встановлення для органів реєстрації обов`язку надсилати щомісяця до 5 числа до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повідомлення про вказані факти.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України від 16 березня 2017 року № 1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі - Закон № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” від 16.03.2017 №1951-VIII (далі – Закон №1951-VIII; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону №1951-VIII).
У свою чергу, основними засадами ведення Реєстру визначені, зокрема, обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункти 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів регламентовані статтею 9 Закону №1951-VIII, за якою призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом покладено на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки також згідно із Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.
Відповідно до п. 8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі - Порядок № 559), військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності):
1) прізвище;
2) власне ім`я (усі власні імена);
3) по батькові (за наявності);
4) дата народження;
5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);
6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;
8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів;
9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів);
10) військово-облікова спеціальність;
11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку);
12)відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку);
13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення;
14) адреса місця проживання;
15) номери засобів зв`язку;
16) адреси електронної пошти (за наявності);
17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом;
18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
Як зазначалось вище судом, в електронному військово-обліковому документі ОСОБА_1 відображені відомості, що позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 та має звання солдат. 
Водночас, позивач вважає, що такі відомості внесено до Реєстру протиправно, з огляду на визнання його не придатним до військової служби із виключенням з військового обліку за ст.23а наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, відповідно до відомостей тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 .
В контексті зазначеного, позивач вважає, що він виключений з військового обліку та поновленню на такий облік не підлягав. 
Надаючи оцінку вказаним обставинам суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ (тут і далі в редакції, чинній на час визнання позивача непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку – 03.02.2023) визначалось, що загальний військовий обов`язок включав:
підготовку громадян до військової служби;
приписку до призовних дільниць;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
Відповідно до положень ч. 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній на 03.02.2023) щодо загального військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Порядок взяття на військовий облік і зняття з нього, регламентовано положеннями статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції чинній на 03.02.2023). 
Зокрема, відповідно до ч.6 коментованої статті, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових закладах освіти і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Надаючи правову оцінку вказаним вище доводам, суд враховує, що на виконання частини тринадцятої статті 2 Закону України №2232-XII, з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі – Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі – ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд військовослужбовців та військовозобов`язаних, зокрема, з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії чи протоколом засідання штатної ВЛК.
Згідно з пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: 
- Центральна військово-лікарська комісія (далі – ЦВЛК); 
- ВЛК регіону.
У підпункті 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І вказаного Положення).
У свою чергу, нормами пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402 регламентовано, що на ВЛК регіону покладається, зокрема, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення (…).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) (пункт 1.2 глави 1 розділу ІІ цього Положення).
Крім того, пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. 
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення) (…).
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_13 та ІНФОРМАЦІЯ_14 . Електронний документ, яким оформлена постанова (свідоцтво про хворобу або довідка ВЛК), направляється в цей же строк на перевірку через ІКС. Перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_13 та ІНФОРМАЦІЯ_14 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про непридатність до військової служби направляються через ІКС до штатних ВЛК відповідно до адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до відповідних штатних ВЛК не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження.
Статтями 20-24 додатку 1 до Положення №402 Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві визначено хвороби нервової системи (G00-G99), їх наслідки.
Відповідно до статті 23 додатку 1 Положення №402 включено: хвороби периферичної нервової системи G50-G75 (ураження черепних нервів, нервових корінців та сплетінь, полі-, мононейропатії, усі форми міастеній, міопатії, хвороби нервово-м`язового з`єднання та м`язів), M45 (дорсалгія, радикулопатія, цервікалгія, ішіас, люмбаго та інші).
а) швидко прогресуючі зі значними порушеннями функцій- непридатні до військової служби.
б) з помірними порушеннями функцій - придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
в) з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій - придатні.
Повертаючись до обставин даної справи, суд відзначає, відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 , позивача визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку 03.02.2023 за ст. 23а Наказу МОУ від 14.08.2008 №402, про що зроблено запис та скріплено печаткою Начальника ІНФОРМАЦІЯ_15 .
Таким чином, зважаючи що позивач був визнаний таким, що непридатний за станом здоров`я до військової служби із виключенням з військового обліку та не є військовозобов`язаним, то він: не належав до призовників (не підлягав поставленню на військовий облік призовників); не належав до осіб, що можуть проходити військову службу (визнаний комісією непридатним до військової служби); не належав до військовозобов`язаних, що виключало зарахування його в запас.
Водночас, положеннями Закону України №2232-ХІІ (в редакцій чинній станом на 03.02.2023) визначено розмежування між зняття з військового обліку та виключенням з військового обліку.
Як зазначалось вище судом, визнання військово-лікарською комісією не придатним до військової служби було підставою для виключення з військового обліку (п. 3 ч.6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ).
Суд враховує правову позицію, викладену у пунктах 37-39 постанови Верховного Суду від 21.05.2025 у справі № 280/2880/24, відповідно до якої законодавець виокремлює поняття зняття з військового обліку та виключення з військового обліку, при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.
Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку. З аналізу положень Закону № 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Суд звертає увагу, що з моменту визнання позивача непридатним до військової служби, позивач не має статусу військовозобов`язаного, призовника або резервіста.
Отже, у зв`язку з визнання позивача непридатним до військової служби за рішенням ВЛК, без визнання підробленими відповідних документів чи переогляду зі встановленням іншого медичного діагнозу, що в свою чергу в редакції Закону №2232-ХІІ (на момент виникнення спірних правовідносин) є правовою підставою для виключення позивача з військового обліку, відповідач не мав правових та фактичних підстав повторно взяти його на військовий облік.
Фактично у даній справі відповідач постановив на військовий облік особу, яка була раніше виключена з військового обліку і постановці повторно не підлягає.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виключити з Реєстру даних про категорію обліку позивача «військовозобов`язаний», суд зазначає наступне
Пунктом 4 Порядку № 559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру, до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.
У відповідності до вищенаведених приписів позивач звернувся через свого адвоката із адвокатським запитом від 01.05.2026 до органу уповноваженого на внесення змін, але останній всупереч вимог законодавства не вніс відповідних змін.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції та повноважень якого належить внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, після отримання від позивача заяви та документів, повинен був внести зміни до Реєстру.
Як визначено, виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру військовозобов`язаних, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
Таким чином, суд доходить висновку, що у разі виявлення розбіжностей у військово-облікових документах з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, така особа повинна звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку із відповідною заявою та всіма необхідними документами, або у паперовій формі, або в електронній формі.
Судом встановлено, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 позивача визнано непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі ст. 23а Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008.
Відповідачем не заперечується, що в Реєстрі відповідні відомості відносно позивача відсутні.
Отже, з метою повного та всебічного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо невнесення відповідної інформації про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовослужбовців і резервістів та зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про категорію обліку ОСОБА_1 - «військовозобов`язаний».
Положеннями частини першої статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема, у справах “Салов проти України” (заява №65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (заява №63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Також, згідно з пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За правилами частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на усе вищевикладене, зважаючи на наявні у матеріалах справи докази та встановлені у ході судового розгляду справи обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність своїх дій в межах спірних правовідносин, пов`язаних зі взяттям і веденням військового обліку щодо позивача як військовозобов`язаного в умовах дії правового режиму воєнного стану та загальної мобілізації. Відтак, доводи та аргументи представника позивача, якими остання обґрунтовувала заявлені позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому у позов слід задоволити повністю. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.
Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у повторному безпідставному включенні ОСОБА_1 до військового обліку, як військовозобов`язаного та внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про категорію обліку ОСОБА_1 - «військовозобов`язаний», протиправними. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_16 виключити ОСОБА_1 з військового обліку, у зв`язку із його безпідставним повторним включенням до нього, та виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про категорію обліку ОСОБА_1 - «військовозобов`язаний».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 18 червня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_17 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) 

Суддя       С.А. Борискін