Провадження номер 2/741/395/26
Єдиний унікальний номер 697/2560/25

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
іменем України

09 червня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого – судді Крупини А.О.,
за участю секретарів судового засідання Кузьменка І.С., Богдан Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

УСТАНОВИВ:

01 жовтня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 19472,50 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат, понесених на професійну правничу допомогу, у розмірі 4500 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8981373 (далі – кредитний договір), умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 5000 грн строком на 360 днів (з 07.05.2025 по 01.05.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (862,50 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 250 грн за кожен день понадстрокового користування.
Кредитний договір підписано позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора 672580, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку, встановленому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов кредитного договору № 8981373 від 07.05.2025 передано відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі – ТОВ «Деал Фінанс Груп») уклали договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором кредиту № 8981373 від 07.05.2025.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 18/09/25-02 від 18 вересня 2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 19472,50 грн, з яких: 5000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 3610 грн – заборгованість за відсотками, 862,50 грн – заборгованість за комісією, 10000 грн – заборгованість за пенею/неустойкою.
Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав.
Ураховуючи викладені умови кредитного договору № 8981373 від 07.05.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 19472,50 грн та складається з: 5000 грн – заборгованості за основою сумою боргу, 3610 грн – заборгованості за відсотками, 862,50 грн – заборгованості за комісією, 10000 грн – заборгованості за пенею/неустойкою.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2025 року цивільну справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області. 
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 15 січня 2026 року, визначено відповідачеві строк для подання відзиву, а позивачеві – відповіді на відзив.
Ухвалою суду від 15січня 2026 року розгляд справи відкладено до 26 березня 2026 року для здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання. 
Ухвалою суду від 26 березня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» докази, а саме: - інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; - виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 07 травня 2025 року по 10 травня 2025 року; розгляд справи відкладено до 09 червня 2026 року. 
27 квітня 2026 року судом отримано від АТ КБ «ПриватБанк» витребувані докази. 
Представник позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп» у судове засідання не з`явилася, за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за відсутності представника позивача, указала, що не заперечує проти постановлення заочного рішення (а. с. 104, 116).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань сповіщався належним чином шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 77, 90), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав. 
Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд уважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, у судове засідання перешкоджає розгляду справи по суті та ухваленню рішення у справі. 
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За письмовою згодою позивача суд постановив 09 червня 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що 07.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8981373 (а. с. 14-21), за яким кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Указаний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 672580.
Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору сума кредиту 5000 грн. 
Відповідно до п. 2.2.2 кредитного договору строк кредитування/строк договору 360 днів.
Відповідно до п. 2.2.8 кредитного договору комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 862,50 грн.
Відповідно до п. 2.2.8 кредитного договору дата надання кредиту – 07.05.2025, дата повернення кредиту – 01.05.2026, процентна ставка/день 0,95 % (фіксована), неустойка – 250 грн в день.
Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору денна процентна ставка – 0,998% в день. 
У р. 11 кредитного договору вказано особисті дані позичальника ОСОБА_1 , зокрема його паспортні даті, РНОКПП, адресу, телефон, адресу електронного пошти, а також номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 (а. с. 21). 
Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "privatbank" за згодою ОСОБА_1 персональні дані останнього, у тому числі електронну поштову адресу, на яку було надіслано 07.05.2025 о 16:06:12 одноразовий ідентифікатор 672580, який ОСОБА_1 використав для підписання кредитного договору № 8981373 від 07.05.2025, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а. с. 21, зворот).
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 8981373 від 07.05.2025 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджується електронною платіжною інструкцією № bf3a8946-9d4f-4f44-8806-9e31b1dea8ec від 07.05.2025 (а. с. 10, 22, зворот).
Згідно з листом № 18/09/25-9304 від 18.09.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції № bf3a8946-9d4f-4f44-8806-9e31b1dea8ec перераховано кошти на виконання умов договору кредиту № 8981373 (а. с. 22).
Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію від 14 квітня 2026 року про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , а також виписку по рахунку за період з 07.05.2025 по 10.05.2025, із якої вбачається, що 07.05.2025 на картковий рахунок було зараховано кошти в сумі 5000 грн, деталі операції: CLCREDIT, KYIV (а. с. 111). 
Ураховуючи викладені вище умови договору кредиту № 8981373 від 07.05.2025 та невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором заборгованість останнього за договором кредиту складає 19472,50 грн, зокрема: 5000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3610 грн – сума заборгованості за процентами; 862,50 грн - сума заборгованості за комісією; 10000,00 грн – сума заборгованості за пенею/неустойкою, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 12, зворот-13). При цьому із указаного розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані за період з 08.05.2025 по 20 липня 2025 року, тобто в межах строку кредитування, у розмірі 47,50 грн за кожен день, що відповідає розміру стандартної процентної ставки, визначеної п. 2.2 договору кредиту (0,95% у день), а також, що розмір нарахованої комісії за надання кредиту 862,50 грн відповідає розміру, визначеному в п. 2.2.8 договору кредиту. 
16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а. с. 24-27).
Оплата за відступлення права вимоги за договором факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025Є, реєстру прав вимоги № 18/09/25-01 від 18.09.2025 підтверджується копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579935863.1 від 18.09.2025 (а. с. 33).
Відповідно до реєстру прав вимоги № 18/09/25-01 від 18.09.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8981373 від 07.05.2025 у розмірі 19472,50 грн, з яких: 5000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 3610 грн – заборгованості за процентами, 862,50 грн – комісія за надання позики, 10000 грн – неустойка (а. с. 31, зворот-32).
Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем – ТОВ «Деал Фінанс Груп», що призвело до виникнення заборгованості за договором.
Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У кредитному договорі сторони погодили порядок повернення кредиту, сплати відсотків та інших витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи, що між сторонами виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах кредитного договору не повернуто, суд робить висновок про наявність підстав про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами та за комісією в загальному розмірі 9472,50 грн.
Вирішуючи вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 10000 грн, суд зважає на таке.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення цього рішення.
ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.
Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті (ст. 3 Закону).
Згідно з п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній до 24 грудня 2023 року) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Пункт 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року.
Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній з 24 грудня 2023 року) у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Датою набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» є 24 грудня 2023 року. Відповідно, 30-й день включно з дня набрання чинності цим Законом припадає на 23 січня 2024 року.
У цій справі кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено 07 травня 2025 року. Отже, оскільки кредитний договір укладено після 23 січня 2024 року, тобто пізніше 30-го дня з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до боржника не застосовуються положення п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» щодо звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.
Системний аналіз приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить про те, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» з 23 січня 2024 року взагалі не мають предметом правового регулювання питання щодо нарахування неустойки (пені) у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні.
Отже, нарахування штрафних санкцій у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні з 24 січня 2024 року регулюються винятково ЦК України, а тому в даному випадку підлягає застосуванню п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Оскільки на час розгляду справи в Україні введено та продовжує діяти воєнний стан, то в силу дії п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України штрафні санкції з відповідача за прострочення сплати грошових зобов`язань (пеня/неустойка) у сумі 10000 грн стягненню не підлягають.
Щодо вимог позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату до матеріалів справи позивачем додано копії: договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, укладеного між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та адвокатом Ткаченко Ю.О. (а. с. 33 зворот-36); акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 (а. с. 37); витягу з акту № 1-ДІЛ від 22.09.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 4500 грн (а. с. 36 зворот-37), ордера на надання правничої допомоги серія АХ № 1287256 від 03.09.2025 (а. с. 39); свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 від 03.04.2018 (а. с. 39, зворот).
У зв`язку з частковим задоволенням позову (48,65 %) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 2189,25 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1178,50 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за договором кредитної лінії № 8981373 від 07.05.2025 у розмірі 9472 (дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві) грн 50 копійок, яка складається із 5000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 3610 грн заборгованості за процентами, 862,50 грн – заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (ЄДРПОУ 44280974) судовий збір у розмірі 1178 (одна тисяча сто сімдесят вісім) грн 50 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2189 (дві тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн 25 коп.
У задоволенні решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: вул. Садова, 31/33, оф. 40/3, м. Ірпінь, Київська область, 08205;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 09 червня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА