ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"16" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1083/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.
секретар судового засідання Чуйко О.О. 
при розгляді справи за позовом: заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (вул. Артура Савельєва, 6, м. Одеса, 65000) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (пл. Біржова, 1, м. Одеса, 65026) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМОТ” (вул. Гімназична, 21, м. Одеса, 65012) 
про стягнення 158424,88 грн, 
за участю представників учасників справи:
прокурор: Черніговська О.С.;
від позивача: Явченко Д.В.;
від відповідача: не з`явився. 
УСТАНОВИВ:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМОТ” про стягнення грошових коштів у розмірі 158424,88 грн, з яких: сума заборгованості по орендній платі з урахуванням індексації в сумі 137294,45 грн; заборгованість зі сплати орендної плати за період з 28.08.2023 по 30.09.2024 (після сплати орендної плати) з врахуванням індексації в сумі 9345,67 грн; 3% річних за період з серпня 2023 року по вересень 2024 року у розмірі 2115,69 грн; 3% річних за період з березня 2025 року по грудень 2025 року в сумі 1513,21 грн; пеня за період з березня по грудень 2025 року в сумі 8155,86 грн.

Позиції учасників справи
В обґрунтування підстав позову прокурор посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного з Одеською міською радою договору оренди землі від 28.08.2023 в частині сплати орендних платежів у погоджені сторонами строки за використання земельної ділянки комунальної власності площею 0,0431 га, з кадастровим номером 5110137500:41:005:0001, що розташована за адресою: Французький бульвар, 12-В, м. Одеса. В цей же час, як вказує прокурор, Одеська міська рада, як власник земельної ділянки, незважаючи на те, що з часу початку виникнення заборгованості минув тривалий строк, самостійно заходи щодо поновлення прав територіальної громади не вживає.
Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому брати участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.
Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні прокурор та позивач підтримали заявлені до відповідача вимоги, просили суд їх задовольнити. При цьому, прокурором були подані суду письмові пояснення, в яких останній наголосив на тому, що нараховані в межах цієї справі інфляційні втрати є додатковою мірою відповідальності відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, в засіданні суду прокурор пояснив, що у позовній заяві ним фактично заявлені вимоги про стягнення 158424,88 грн, з яких: борг в сумі 135623,23 грн, інфляційні втрати в сумі 11016,89 грн, 3% річних в сумі 3628,90 грн; пеня в сумі 8155,86 грн, що вбачається з розрахунку, який додано до позовної заяви. 

Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 26.03.2026 судом було задоволено заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси про забезпечення позову у справі № 916/1083/26 та накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМОТ» (вул. Гімназична, 21, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 43268940) в розмірі 158424,88 грн, які обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.03.2026 позовну заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1083/26; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 23 квітня 2026 року о 13:45. 
23.04.2026 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 26 травня 2026 року о 10:20, а 26.05.2026 – до 16 червня 2026 року о 12:30.
У судовому засіданні 16.06.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи
Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належить земельна ділянка, площею 0,0431, з кадастровим номером: 5110137500:41:005:0001, що підтверджується витягом з ДРРП та поясненнями позивача (а.с. 18, т.1).
28.08.2023, на підставі рішення Одеської міської ради від 19.07.2023 № 1444-VІІІ (а.с. 14, т.1), між Одеською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ІМОТ” (орендар) був укладений договір оренди землі № 797 (а.с. 15-17, т.1), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння, користування земельну ділянку, площею 0,0431, з кадастровим номером: 5110137500:41:005:0001, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 12-В, для будівництва обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку. 
Відповідно до п. 1.2. договору земельна ділянка, яка є об`єктом оренди, належить до земель комунальної власності територіальної громади міста Одеси. 
Згідно з п. 2.2. договору на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля, що належить відповідачу на праві власності.
Пунктом 2.3. договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, на дату укладання договору, становить 2824628,74 грн, згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-5100629542023, сформованого 06.07.2023.
Відповідно до п. 3.1. договору останній укладено строком на 10 років для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку. 
За змістом п. 4.1.-4.4. договору орендна плата за земельну ділянку, площею 0,0431 га, розрахована у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 141231,44 грн на рік. Розмір орендної плати встановлюється згідно з рішеннями Одеської міської ради у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись позивачем в межах, передбачених законодавством. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата сплачується орендарем частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця на відповідний рахунок. Орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. 
Пунктом 4.7. договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплавляється пеня, розмір якої визначається Податковим кодексом України. 
За умовами підп. 9.4.2. п. 9.4. договору орендар зобов`язаний самостійно, щороку обчислювати суму орендної плати, станом на 01 січня, з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки і не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, визначеному Податковим кодексом України (з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель, у разі введення її в дію). 
Відповідно до матеріалів справи (а.с. 28-29, т.1), Департамент архітектури містобудування та земельних відносин звертався до відповідача з листами від 02.04.2025 та від 30.10.2025, в яких наголошував на необхідності погашення боргу перед бюджетом за користування земельною ділянкою комунальної власності.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 19-21, т.1), прокурор звернувся до позивача з листом від 09.02.2026 № 52-2058ВИХ-26, в якому просив повідомити щодо вжитих позивачем заходів, з метою стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним договором. 
У відповіді на лист прокурора юридичний департамент позивача повідомив (а.с. 22, т.1), що на розгляді міськради перебували матеріали щодо звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2023 по 30.09.2024, зокрема, основного боргу в сумі 159922,50 грн. Разом з цим, як вказано позивачем, відповідач сплатив орендну плату за період користування з 28.08.2023 по 28.02.2025 у розмірі 227656,26 грн, у зв`язку з чим борг відповідача за період з 28.08.2024 по 30.09.2024 складає 9345,67 грн індексу інфляції, 8451,94 грн пені та 2115,69 грн 3% річних. При цьому, на час надання відповіді, за відповідачем рахувалась заборгованість зі сплати орендної плати, з урахуванням індексації, за період з 11.03.2025 по 31.12.2025 у розмірі 137294,45 грн (а.с. 30, т.1). 
В цей же час, у листі від 14.01.2026 № 610/5/15-32-04-10-05 (а.с. 31, т.1), Головне управління ДПС в Одеській області повідомило прокурора, що: за результатом проведеної перевірки відповідачу донараховано орендну плату з юридичних осіб в сумі 197029,61 грн, з яких за 2023 рік – 48595,36 грн та за 2024 рік – 148434,25 грн; донараховані суми грошових зобов`язань відповідачем були сплачені у повному обсязі, при цьому податковим органом направлено відповідачу запит повідомлення щодо необхідності подання податкової декларації з плати за землю на 2025 рік; дата останнього платежу, проведеного відповідачем – 02.01.2026 на суму 487,26 грн; заборгованість зі сплати за землю, станом на 13.01.2026, відсутня. 
11.03.2026 прокурор направив позивачу повідомлення про подання позову до суду до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати (а.с. 13, т.1).
Як вбачається з долученого прокурором до матеріалів справи розрахунку (а.с. 23-27, т.1), за період користування земельною ділянкою відповідачем всього були сплачені грошові кошти у розмірі 227656,26 грн, остання оплата 02.01.2026. З урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2024 році та індексації, розмір орендної плати за договором позивачем визначений у наступному розмірі: за 2023 рік – 141231,44 грн на рік, що дорівнює 11769,29 грн на місяць; за 2024 рік – 148435,73 грн на рік, що дорівнює 12369,64 грн на місяць; за 2025 рік – 166248,02 грн на рік, що дорівнює 13854,00 грн на місяць. 
З урахуванням вищевикладеного, сплачені позивачем грошові кошти були зараховані в рахунок погашення боргу за період з серпня 2023 року по лютий 2025 року включно та частково за березень 2025 року в сумі 2916,79 грн. Таким чином, станом на час вирішення спору судом, за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати в сумі 135623,23 грн за період з березня 2025 року по грудень 2025 року включно. 
Крім цього, у зв`язку з простроченням відповідачем строків сплати орендних платежів, позивачем було нараховано та прокурором заявлено до стягнення з відповідача: 9345,67 грн інфляційних втрат по простроченим зобов`язанням серпня 2023 року – вересня 2024 року; 1671,22 грн інфляційних втрат по простроченим зобов`язанням березня 2025 року - грудня 2025 року; 3% річних по простроченим зобов`язанням серпня 2023 року - вересня 2024 року у розмірі 2115,69 грн; 3% річних по простроченим зобов`язанням березня 2025 року - грудня 2025 року в сумі 1513,21 грн; пеню по простроченим зобов`язанням березня-грудня 2025 року в сумі 8155,86 грн (а.с.23-27, т. 1).
Відповідачем контррозрахунку суду не подано, розмір заборгованості не спростовано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин
Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
За змістом ч. 1,3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. 
Згідно з ст. 80, 83 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ст. 96 ЗК України).
Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
Згідно з підп. 14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
За змістом підп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з підп. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Відповідно до п. 271.1. ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
За змістом п. 271.2. ст. 271 ПК України (в редакції до 01.12.2024) рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно до п. 271.2. ст. 271 ПК України (в редакції після 01.12.2024) рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Положення цього пункту не поширюються на рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, розташованих за межами населених пунктів, які надаються в оренду, нормативна грошова оцінка яких раніше не проводилася та/або не була затверджена в порядку, визначеному законодавством, та за умови, що розмір такої нормативної грошової оцінки земельних ділянок перевищує розмір нормативної грошової оцінки відповідної площі ріллі по області. Рішення рад, зазначені в абзаці другому цього пункту, оприлюднюються органом місцевого самоврядування не пізніше 10 днів з дня прийняття відповідного рішення та застосовуються з першого числа другого місяця, наступного за місяцем прийняття такого рішення.
Згідно з п. 284.1. ст. 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території. 
Відповідно до п. 288.1. ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
За змістом п. 288.4., 288.5. ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до п. 287.1., 287.3., 287.4. власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 3 ст. 549 ЦК України (введено в дію 28.08.2025) передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України (в редакції, чинній до 28.08.2025) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За умовами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду
Під час розгляду справи судом встановлена обставина укладення між позивачем та відповідачем договору оренди землі від 28.08.2023 № 797, згідно з якими відповідачу була передана у користування земельна ділянка, площею 0,0431, з кадастровим номером: 5110137500:41:005:0001, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 12-В, Доказів щодо припинення між сторонами договірних зобов`язань з оренди землі матеріали справи не містять. 
Як встановлено судом, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість за період з березня 2025 року по грудень 2025 року включно з орендної плати у розмірі 135623,23 грн. Оскільки відповідачем обставина наявності заборгованості у вказаній сумі не спростована належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивача в цій частині є обґрунтованими. 
При цьому, при вирішення даного спору суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 914/2848/22 та зводяться до того, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.
В цей же час, судом встановлено, що орендна плата за період з серпня 2023 року по вересень 2024 року відповідачем сплачена з порушенням строків, визначених договором. Отже, оскільки допущені відповідачем вищевказані порушення суперечать умовам договору та нормам законодавства, суд виснує, що прокурором обґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати, 3% річних та пеня, розрахунок яких судом перевірено та встановлено його вірність. При цьому відповідачем розрахунки спірних сум не спростовані. 
За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позов прокурора слід задовольнити повністю, а саме стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 135623,23 грн, інфляційні втрати в сумі 11016,89 грн, 3% річних в сумі 3628,90 грн та пеню в сумі 8155,86 грн. 

Розподіл судових витрат
У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги задоволення у повному обсязі позовних вимог прокурора, сплачений прокуратурою судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. 

Керуючись ст.129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМОТ” (вул. Гімназична, 21, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 43268940) на користь Одеської міської ради (пл. Біржова, 1, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ 26597691) борг в сумі 135623 грн 23 коп, інфляційні втрати в сумі 11016 грн 89 коп, 3% річних в сумі 3628 грн 90 коп та пеню в сумі 8155 грн 86 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМОТ” (вул. Гімназична, 21, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 43268940) на користь Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ 03528552, банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101, р/р UA 808201720343100002000000564) судовий збір в сумі 3993 грн 60 коп. 
Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 22 червня 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля