ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1654/26 Справа № 204/2283/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
Парохненка С.Є.(приймає участь в режимі відеоконференції),
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- 
ОСОБА_1 ,
представника потерпілого Тарасевича С.В.,
потерпілого ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Парохненка С.Є. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до постанови Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2026 року встановлено, що 28 лютого 2026 року, о 08:30 год., у м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 18, біля електроопори 33, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, в ході чого здійснив зіткнення з т/з Tesla Model Y, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в тій же смузі. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та матеріальних збитків, постраждалих немає. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та стягнуто судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Парохненко С.Є. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Також заявляє клопотання про призначення судової авто технічної експертизи.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
-з відеозапису вбачається, що водій автомобіля Tesla рухався зі швидкістю, яка істотно перевищує швидкість автомобілів, що рухалися в потоці;
-висновок суду про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях, а не на доказах. 
В суді апеляційної інстанції захисник Парохненко С.Є. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити, потерпілий ОСОБА_2 та його представник Тарасевич С.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
У суді апеляційної інстанції захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокатом Парохненком С.Є., заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.
Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення. Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що аналогічне клопотання заявлялося стороною захисту під час розгляду справи судом першої інстанції та що у його задоволенні було відмовлено.
За таких обставин підстави для призначення вказаної експертизи суду апеляційної інстанції відсутні.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Як убачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення;
-схемою місця ДТП від 28 лютого 2026 року;
-письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 28 лютого 2026 року;
-письмовими поясненнями іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 від 28 лютого 2026 року;
-відеозаписом.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не дають підстав для скасування постанови.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях, є не обґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі належних та допустимих доказів, яким надано оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. Висновки суду про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України ґрунтуються на досліджених доказах у їх сукупності та належним чином мотивовані у постанові.

Посилання на висновок експерта від 18 квітня 2026 року № 25 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції наддав оцінку зазначеному висновку та навів мотиви, з яких не прийняв його до уваги в частині встановлення причин дорожньо-транспортної пригоди та відповідності дій її учасників вимогам Правил дорожнього руху України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками, оскільки окремі висновки експертного дослідження ґрунтуються на припущеннях щодо вихідних даних та можливого розвитку дорожньої ситуації, тоді як доказування у справі про адміністративне правопорушення не може базуватися на припущеннях.
Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо дій іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди самі по собі не спростовують встановленого судом факту порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед перестроюванням водій зобов`язаний переконатися, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, однак не містять відомостей, які б спростовували встановлені судом обставини чи свідчили про неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.
При перевірці матеріалів справи судом апеляційної інстанції враховано пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди. Так, ОСОБА_1 не заперечував, що безпосередньо перед зіткненням здійснював перестроювання із середньої смуги руху до лівої смуги. У свою чергу ОСОБА_2 зазначав, що рухався лівою смугою руху, коли автомобіль Renault Megane почав перестроюватися до його смуги.
Зазначені обставини узгоджуються між собою в частині механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди та підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
Крім того, з фототаблиці, що міститься в матеріалах справи, вбачається наявність механічних пошкоджень автомобіля Renault Megane саме в лівій задній частині кузова. Характер та локалізація зазначених пошкоджень узгоджуються з установленими судом першої інстанції обставинами про виконання водієм ОСОБА_1 маневру перестроювання в ліву смугу руху безпосередньо перед зіткненням та не суперечать висновку про порушення ним вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, сукупність наявних у справі доказів підтверджує правильність висновку суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ОСОБА_1 маневру перестроювання, без переконання у його безпечності для інших учасників дорожнього руху.
З огляду на викладене, сукупність доказів у справі — схема місця ДТП, відеозапис, письмові пояснення та протокол про адміністративне правопорушення — є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дав належну оцінку доказам.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що безпосередньою причиною виникнення даного ДТП та його наслідків стало недотримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ПДР України.
Таким чином, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив в судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та прийняв мотивоване законне рішення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
У контексті вищенаведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника Парохненка С.Є. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - без задоволення. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника Парохненка С.Є. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , на постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 — залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко