ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

11.05.2026	м. Суми	Справа № 920/310/26	

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/310/26:
за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, буд. 18, код ЄДРПОУ 21560766),
до відповідача Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації (41607, Сумська область, м. Конотоп, вул Соборна, буд. 23, код ЄДРПОУ 03197931),
про стягнення 8736 грн 76 коп.,

1. Стислий виклад позицій сторін у справі.
1.1. 06.03.2026 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8736 грн 76 коп. заборгованості з витрат, понесених внаслідок надання послуг зв`язку на пільгових умовах протягом 2025 року..
1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що АТ «Укртелеком» виконало покладений на нього законом обов`язок та надав телекомунікаційні послуги на пільгових умовах протягом 2025 року на загальну суму 8736 грн 76 коп., які не були відшкодовані відповідачем, чим зумовлено звернення до суду з метою захисту своїх майнових прав і законних інтересів.
1.3. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує на те, що відповідальним за затвердження та забезпечення здійснення видатків на відшкодування підприємствам - надавачам послуг витрат, пов`язаних з наданням окремим категоріям громадян пільг з оплати послуг зв`язку є представницький орган місцевого самоврядування територіальної громади – Буринська міська рада.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 справу № 920/310/26 призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А. 
2.2. Ухвалою від 11.03.2026 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/310/26; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.
2.3. За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
2.4. Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
2.5. 30.03.2026 до суду надійшов відзив Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації (вх. № 1424 від 30.03.2026), в якому проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що відповідальним за затвердження та забезпечення здійснення видатків на відшкодування підприємствам - надавачам послуг витрат, пов`язаних з наданням окремим категоріям громадян пільг з оплати послуг зв`язку є представницький орган місцевого самоврядування територіальної громади – Буринська міська рада. 
2.6. 24.03.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. № 1473 від 24.03.2026), в якій не погоджується з доводами відповідача, наголошує на тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вказує на те, що покладення обов`язків з відшкодування спірних витрат на послуги зв`язку пільговим категоріям громадян на органи місцевого самоврядування є помилковим, оскільки боржником у цих правовідносинах є держава, яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи. Надання пільг відповідним категоріям населення, право на пільгове отримання послуг зв`язку відповідних категорій населення і кореспондуючий такому праву обов`язок позивача з надання відповідних послуг зв`язку, встановлений п. 63 Правил № 295, не перебувають в залежності від ухвалення місцевою радою певної програми з фінансування таких послуг.
2.7. 28.02.2025 відповідач подав до суду заперечення (вх. № 840 від 28.02.2025), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
2.8. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
3.1. Акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором електронних комунікацій, предметом діяльності якого, зокрема, є надання послуг зв`язку, а саме, електронних комунікаційних послуг в розумінні Закону України «Про електронні комунікації», який набрав чинності з 01.01.2022, і на підставі якого втратив чинність Закон України «Про телекомунікації». В свою чергу, Закон України «Про телекомунікації» був прийнятий на зміну Закону України «Про зв`язок».
3.2. Позивач протягом січня – грудня 2025 року надав послуги зв`язку на пільгових умовах жителям Буринської міської територіальної громади, що були включені до Реєстру осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінту Міністрів України № 117 від 29.01.2003. Сума витрат позивача становить 87361 грн 76 коп.
3.3. Позивач зазначає, що вказані витрати Управлінням соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації позивачу не були відшкодовані, чим було і зумовлено звернення позивача до суду з метою захисту своїх майнових прав і законних інтересів.
3.4. Позивач надіслав відповідні помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з поіменними списками абонентів-пільговиків, на електронну адресу відповідача та в письмовому вигляді на поштову адресу відповідача разом із помісячними розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг по категоріях пільговиків із зазначенням сум, які підлягають відшкодуванню (компенсації) (а. с. 14-87).
3.5. Розрахунки видатків по категоріях пільг на відшкодування витрат містять узагальнені відомості про обсяг та суму наданих пільг за категоріями пільговиків; перелік осіб, яким були надані послуги на пільгових умовах, відомості, за якими можливо ідентифікувати особу-пільговика (прізвище, ім`я, по-батькові пільговика, місце проживання такої особи, її ідентифікаційний номер); вид пільги та період їх надання; суму пільги по кожному окремому пільговику та загальну суму витрат АТ «Укртелеком», які він при цьому поніс і які підлягають відшкодуванню Управлінням, за кожен місяць спірного періоду.
3.6. Разом з розрахунками відповідачу були направлені акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги за спірні періоди.
3.7. У супровідних листах позивач просив відповідача відшкодувати витрати за надані послуги зв`язку на пільгових умовах та перевірити надану в розрахунках видатків інформацію, і у разі виявлення розбіжностей щодо кількості пільговиків або розміру пільг, надіслати їх на електронну адресу позивача.
3.8. Відповідач підписані акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги за спірний період позивачу не повернув, натомість, листами від 19.05.2025 № 01/585, від 29.06.2025 № 01/328, від 24.07.2025 № 01/861, від 18.08.2025 № 01/934, від 25.09.2025 № 01/1025, від 20.10.2025 № 01/1132, від 19.11.2025 № 01/1203 рекомендував позивачу звернутись безпосередньо до органу місцевого самоврядування з метою вирішення питання компенсації пільг та звіряння інформації по розрахунках пільгових категорій осіб по Буринській територіальній громаді щодо наданих пільг на послуги зв`язку.
3.9. 19.02.2026 позивач направив на електронну адресу відповідача вимогу-претензію № 80С310/СЦ/ВИХ/146 від 19.02.2026 про сплату заборгованості. (а. с. 88-93).
3.10. Станом на 11.05.2026 доказів на підтвердження сплати відповідачем 8736 грн 76 коп. суду не надано.

4. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.
4.1. Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.
4.2. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
4.3. Згідно зі ст. 1, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії - це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
4.4. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.
4.5. Відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,«Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства» та ін. передбачено право окремих категорій громадян на пільги з оплати послуг зв`язку. Згідно положень вказаних Законів фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією Законів про соціальний захист, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а не за власні кошти позивача.
4.6. Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги зв`язку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги. 
4.7. Законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.
4.8. З огляду на викладене, надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача.
4.9. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання. Державні соціальні гарантії та державні соціальні стандарти і нормативи є основою для розрахунку видатків на соціальні цілі та формування на їх основі бюджетів усіх рівнів та соціальних фондів, міжбюджетних відносин, розробки загальнодержавних і місцевих програм економічного і соціального розвитку. Розробка та виконання Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів здійснюються на основі пріоритетності фінансування видатків для забезпечення надання державних соціальних гарантій.
4.10. Залучення підприємствами, установами, організаціями соціально-культурного, житлово-комунального, побутового обслуговування, закладами охорони здоров`я та освіти коштів з додаткових джерел фінансування, не заборонених законом, не є підставою для зменшення бюджетного фінансування відповідно до нормативів.
4.11. Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.
4.12. Згідно із п. 3 частини першої ст. 7 Бюджетного кодексу України, одним з основних принципів Бюджетної системи України є принцип самостійності, відповідно до змісту якого Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.
4.13. Згідно ст. 81 Бюджетного кодексу України, міжбюджетні відносини - відносини між державою, Автономною Республікою Крим та територіальними громадами щодо забезпечення відповідних бюджетів фінансовими ресурсами, необхідними для виконання функцій, передбачених Конституцією України та законами України.
4.14. Метою регулювання міжбюджетних відносин є забезпечення відповідності повноважень на здійснення видатків, закріплених законодавчими актами за бюджетами, та фінансових ресурсів, які мають забезпечувати виконання цих повноважень.
4.15. Відповідно до статей 82 Бюджетного кодексу України, видатки бюджетів поділяються на:
- видатки на забезпечення конституційного ладу, державної цілісності та суверенітету, незалежного судочинства, а також інші передбачені цим Кодексом видатки, які не можуть бути передані на виконання Автономній Республіці Крим та місцевому самоврядуванню;
- видатки, які визначаються функціями держави і можуть бути передані на виконання Автономній Республіці Крим та місцевому самоврядуванню з метою забезпечення найбільш ефективного їх виконання на основі принципу субсидіарності;
- видатки на реалізацію прав та обов`язків Автономної Республіки Крим та місцевого самоврядування, які мають місцевий характер і визначені законами України.
4.16. Видатки, визначені пунктом 1 частини першої статті 82 цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки, визначені пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів місцевих бюджетів, у тому числі трансфертів з Державного бюджету України (ст. 83 Бюджетного кодексу України).
4.17. Відповідні органи державної влади забезпечують здійснення видатків, визначених пунктом 1 частини першої статті 82 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад забезпечують здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу (ст. 84 Бюджетного кодексу України).
4.18. Відповідно до ст. 85 Бюджетного кодексу України, держава може передати Раді міністрів Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування право на здійснення видатків лише за умови відповідної передачі фінансових ресурсів у вигляді закріплених за відповідними бюджетами загальнодержавних податків і зборів або їх частки, а також трансфертів з Державного бюджету України. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад зобов`язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 89-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України. Забороняється планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів, крім випадків, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності простроченої кредиторської заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків на останню звітну дату, що передує плануванню видатків, або за рішенням Кабінету Міністрів України. Такі видатки здійснюються шляхом надання міжбюджетного трансферту з відповідного місцевого бюджету.
4.19. Відповідно до ч. 1 ст. 97 Бюджетного кодексу України, у Державному бюджеті України можуть передбачатися такі трансферти місцевим бюджетам: базова дотація; субвенції на здійснення державних програм соціального захисту; додаткова дотація на компенсацію втрат доходів місцевих бюджетів внаслідок надання пільг, встановлених державою; додаткова дотація на здійснення переданих з державного бюджету видатків з утримання закладів освіти та охорони здоров`я; субвенція на підготовку та реалізацію публічних інвестиційних проектів та програм публічних інвестицій; освітня субвенція; субвенція на надання державної підтримки особам з особливими освітніми потребами; субвенція на фінансування заходів соціально-економічної компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження; субвенція на фінансове забезпечення будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах; інші додаткові дотації та інші субвенції.
4.20. Незалежно від джерела фінансування видатків на пільги з послуг зв`язку, розрахунки за надані позивачем послуги зв`язку пільговим категоріям громадян повинні проводитись саме відповідачем, виходячи з наступного.
4.21. Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, у Сумській області утворено, зокрема, Конотопський район (з адміністративним центром у місті Конотоп) у складі територій Бочечківської сільської, Буринської міської, Дубов`язівської селищної, Конотопської міської, Кролевецької міської, Новослобідської сільської, Попівської сільської, Путивльської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
4.22. На території Конотопського району Сумської області органом соціального захисту населення є Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації.
4.23. Відповідно до пунктів 1 та 4 Положення про Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації від 01.02.2024 № 15-ОД, Управління є структурним підрозділом Конотопської районної державної адміністрації, основним завданням якого є забезпечення реалізації державної політики з питань соціального захисту населення на території Конотопського району; призначення та виплата соціальної допомоги, адресної грошової допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством.
4.24. Підпунктом 26 пункту 5 Положення про Управління, визначено, що Управління відповідно до визначених повноважень у сфері реалізації державних соціальних гарантій окремим категоріям населення, зокрема:
- організовує призначення та виплату допомоги, компенсацій та надання інших соціальних гарантій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до законодавства;
- організовує в межах компетенції роботу з надання пільг (крім пільг з оплати житлово-комунальних послуг, пільг на придбання твердого палива і скрапленого газу) пенсіонерам, особам з інвалідністю, ветеранам війни та праці, одиноким непрацездатним особам та іншим категоріям осіб, які мають право на пільги відповідно до законодавства за рахунок місцевих бюджетів.
4.25. Для здійснення своїх повноважень з метою надання, передбачених законодавчими актами, пільг, Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації наділене правом отримувати від органів Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики інформацію, яка міститься в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, що передбачено пунктом 4 «Положення про Реєстр осіб, які мають право на пільги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2023 № 117.
4.26. Отже, звіряння інформації, одержаної від надавача послуг є обов`язком відповідача в силу того, що на нього покладено обов`язок розрахунку розміру пільг та їх виплати.
4.27. Приписами ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.
4.28. Частина друга статті 22 Бюджетного кодексу України передбачає, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.
4.29. Таким чином, до компетенції Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації належало забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення, яке проживає на території Конотопського району, в тому числі, і на території Буринської ОТГ, у спірний період, а тому саме через нього держава діяла у спірних правовідносинах, та саме воно було зобов`язане проводити розрахунки з Позивачем як організацією - надавачем послуг зв`язку за надані особам, які мають пільги з їх оплати, послуги.
4.30. Держава, як специфічний суб`єкт правовідносин, здійснює свої обов`язки в відносинах з особою в певній сфері суспільних відносин через свої органи.
4.31. Враховуючи, що в спірних правовідносинах державу представляють органи, які уповноважені на реалізацію державної політики в сфері соціального захисту населення, то саме вони повинні нести відповідальність від імені держави. Отже, в справах щодо виплати компенсації вартості послуг зв`язку, предметом спору є акти (діяльність, бездіяльність) суто тих суб`єктів, які були відповідальні за здійснення розрахунків з організаціями-надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян.
4.32. З огляду на вказані норми законодавства, у АТ «Укртелеком» виникло цивільне право на відшкодування фактичних витрат, внаслідок надання послуг зв`язку особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а в Управління як органу, через який діє держава в цивільних відносинах, - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє в цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади в межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 цього Кодексу).
4.33. До вказаного правового висновку в аналогічних справах дійшли Північний апеляційний господарський суд у постанові від 16.01.2024 у справі № 927/973/22; у постанові від 25.04.2023 у справі № 911/1112/22; у постанові від 20.02.2023 у справі № 911/794/22; Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 14.02.2024 у справі № 906/828/22; Господарський суд Київської області у рішенні від 12.02.2024 у справі № 911/3233/23; у рішенні від 05.10.2023 у справі № 911/1837/23; Господарський суд Сумської області у рішенні від 09.10.2024 у справі № 920/992/24 , від 14.04.2025 у справі № 920/194/25 між тими ж сторонами.
4.34. Таким чином, головним розпорядником коштів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в тому числі щодо відшкодування витрат АТ «Укртелеком» на послуги зв`язку, надані пільговим категоріям громадян, які проживають на території Буринської ОТГ, є Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації.
4.35. Суд установив, що позивач подавав відповідачу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг зв`язку, наданих пільговикам протягом 2025 року.
4.36. Частиною першою, другою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
4.37. Направлена позивачем вимога-претензія про сплату 8736 грн 76 коп. відповідачем залишена без задоволення. Станом на дату звернення позивача з позовом заборгованість відповідачем сплачена не була.
4.38. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
4.39. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).
4.40. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
4.41. Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України та статтею 617 Цивільного кодексу України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.
4.42. Відсутність бюджетних коштів у видатках Державного та місцевого бюджетів не є підставою для звільнення органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах від відповідальності за порушення зобов`язань.
4.43. Суд дійшов висновку, що відповідач як орган, головною функцією якого є реалізація державної політики в галузі соціального захисту окремих категорій населення, організовуючи та контролюючи надання пільг громадянам, зобов`язаний виконати передбачений законом обов`язок з виплати позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, розмір яких згідно складених позивачем та надісланих відповідачу розрахунків та актів звіряння розрахунків складає 8736 грн 76 коп.
4.44. Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
4.45. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
4.46. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
4.47. Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування у цій справі.
4.48. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 8736 грн 76 коп. заборгованості з витрат, понесених внаслідок надання послуг зв`язку на пільгових умовах протягом 2025 року, є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

5. Розподіл судових витрат між сторонам.
5.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації (41607, Сумська область, м. Конотоп, вул. Соборна, буд. 23, код ЄДРПОУ 03197931) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 18, код ЄДРПОУ 21560766; рахунок IBAN № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен банк») 8736 грн 76 коп. заборгованості з витрат, які понесені внаслідок надання послуг зв`язку на пільгових умовах, 2662 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 18.05.2026.

Суддя	Є.А. Жерьобкіна