14.05.26
33/812/138/26
Справа № 486/207/26
Провадження № 33/812/138/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
14 травня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць В.В.
з секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Василинюка В.В.
потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Притикіна І.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником – адвокатом Притикіним Ігорем Ігоровичем, на постанову судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 лютого 2026 року, якою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 січня 2026 року серії ЕПР1 №571659 17 листопада 2025 року о 12:00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, змінив напрямок руху ліворуч рухаючись по головній дорозі, при виникненні перешкоди у русі не вжив заходів екстреного гальмування або безпечного її об`їзду та допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Постановою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 лютого 2026 року відносно  ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою суду, представник ОСОБА_2 – адвокат Притикін І.І. - звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просив її скасувати та визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вказував, що водій ОСОБА_2 , під`їжджаючи до перехрестя виконав вимоги знаку 2.2 «STOP», оцінив обстановку та враховуючи, що автомобіль Jeep, під керуванням ОСОБА_1 знаходився на значній дистанції (понад 200 метрів) і навіть не наблизився до меж перехрестя, він розпочав маневр в умовах відсутності аварійної небезпеки. Важливим фактором вважає п. 1.4 ПДР, згідно з яким кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила. Так, водій ОСОБА_2 , виїжджаючи на перехрестя, мав законне право розраховувати, що водій ОСОБА_1 , наближаючись до перехрестя, буде діяти відповідно до п. 2.3 «б» та п. 12.3 ПДР України та не міг і не повинен був передбачати, що він буде рухатися в стані повної неуважності і проігнорує автомобіль, що вже 10 секунд перебуває на дорозі. Представник ОСОБА_4 вказує, що наявність статусу «головної дороги» для ОСОБА_1 не надає водію права ігнорувати п.1.4 ПДР. Побачивши (або маючи об`єктивну можливість побачити) BMW за 60 метрів до удару, він був зобов`язаний діяти за правилами. Також зауважує, що автомобіль BMW подолав 61,5 метра від лінії знаку «STOP», що доводить, що BMW вже завершило перетин площини другорядної дороги та перейшло в статус об`єкта, що рухається по головній дорозі. При цьому водій ОСОБА_1 змінив напрямок руху у бік вже зайнятої полоси водієм ОСОБА_2 . На думку апелянта, враховуючи, що водій ОСОБА_2 рухався прямолінійно, а ОСОБА_1 - здійснював зміну напрямку руху (поворот ліворуч), перевагу мав саме водій BMW. Також апелянт вказує, що у точці зіткнення водії перебували у різних фазах проїзду перехрестя. Так, водій автомобіля BMW уже перетнув основну площу перехрестя та згідно з п. 16.5 ПДР, завершуючи проїзд перехрестя, мав право на першочерговий рух, а інші учасники зобов`язані дати йому можливість звільнити перехрестя. Водій автомобіля Jeep - ОСОБА_1 , наближаючись до точки зміни напрямку руху, згідно з п. 10.1 ПДР на фазі початку маневру ніс максимальну відповідальність за перевірку безпеки. Оскільки ОСОБА_1 перебував лише на вході в перехрестя, він мав повний панорамний огляд усієї його площі. Автомобіль BMW був для нього «об`єктивно виявленою перешкодою» (п. 12.3 ПДР), проте ОСОБА_1 надав пояснення, що його не бачив, тим самим підтвердив, що взагалі не стежив за дорожньою обстановкою на перехресті, до якого наближався, а відтак фізично не міг виконати імперативну вимогу закону - переконатися у безпеці маневру та розпочав зміну напрямку руху «наосліп», спрямувавши свій транспортний засіб у траєкторію автомобіля, який уже завершував свій рух. Апелянт зазначає, що суд безпідставно відхилив висновок експерта № ЕД-19/115-25/20021-ІТ та проігнорував той факт, що ОСОБА_1 у момент зіткнення здійснював маневр — зміну напрямку руху та згідно з п. 10.1 ПДР повинен був переконатися в безпеці маневру. Суд виправдав бездіяльність ОСОБА_1 формулюванням, що він «не міг передбачити дії ОСОБА_5 ». Однак, це твердження не є вірним, оскільки пункт 12.3 ПДР зобов`язує водія реагувати на «об`єктивно виявлену перешкоду», а не на «передбачувані наміри». Експерт встановив прямий причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та ДТП, оскільки той мав технічну можливість побачити перешкоду та зупинитися. Водночас, суд, не володіючи спеціальними технічними знаннями, дав невірну оцінку вказаному доказу, а висновок суду про те, що водій ОСОБА_1 мав перевагу в русі незалежно від подоланої водієм ОСОБА_2 відстані по перехрестю, є помилковим. Представник Притикін І.І. також вказує, що він та ОСОБА_2 не погоджуються з висновком експерта в частині встановлення порушень ПДР у діях водія ОСОБА_2 . Вважає, що експерт повністю проігнорував той факт, що на момент перетину ОСОБА_2 лінії знака 2.2 "STOP" автомобіль ОСОБА_1 перебував на дистанції понад 200 метрів, що технічно виключало створення будь-якої аварійної ситуації або перешкоди для останнього. Експерт припустився методологічної помилки, не врахувавши, що в конкретному місці зіткнення, яке територіально вже належало до полотна головної дороги, BMW перебувало у фазі завершення маневру, а отже, причинно-наслідковий зв`язок між виїздом з другорядної дороги та ударом був розірваний. Таким чином, висновок експерта про порушення ОСОБА_2 вимог пріоритету є технічно необґрунтованим, оскільки він перекладає відповідальність за неуважність ОСОБА_1 на водія, який на момент ДТП вже повноправно займав свою смугу руху аналогічну за пріоритетом, тобто рухався головною дорогою на зустріч ОСОБА_1 не змінюючи напрямок руху. Таким чином, суд фактично змінив кваліфікацію правопорушення, вийшовши за межі обвинувачення, викладеного у протоколі, що є суттєвим порушенням.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 – адвокат Василинюк В.В. – зазначає, що твердження апелянта, що автомобіль BMW 5301, також перебував на головній дорозі та був перешкодою для водія ОСОБА_1 не відповідають дійсності. Згідно п.1.10 ПДР України перешкода для руху – це нерухомий об`єкт у межах смуги руку транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Оскільки відповідно до Правил дорожнього руху перешкодою є нерухомий об`єкт або транспортний засіб, що зупинився, автомобіль BMW 5301, який перебував у русі, не підпадає під зазначене визначення. Згідно схеми місця ДТП, водій автомобіля BMW 5301 рухався саме по другорядній дорозі та по його напрямку руху встановлений дорожній знак пріоритету 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», згідно якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. В свою чергу перед перехрестям у напрямку руху автомобіля «Jeep Compass», під керуванням водія ОСОБА_1 встановлений дорожній знак 2.3 «Головна дорога», згідно якого надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть. Проте на схемі, складеною слідчим, не відображені таблички до дорожніх знаків 7.8 «Напрямок головної дороги» як по напрямку руху автомобіля BMW 5301, так і по напрямку руху автомобіля «Jeep Compass». Захисник ОСОБА_6 погоджується з твердженням експерта, що на даному перехресті, де головна дорога змінює свій напрямок руху водій автомобіля Jeep Compass ОСОБА_1 мав перевагу у русі, але повинен був реагувати на неправомірні дії (порушення п.16.11 ПДР) водієм автомобіля BMW 5301 ОСОБА_2 , але вважає, що експерту необхідно було встановити належний момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_1 , коли дії іншого учасника дорожнього руху ( ОСОБА_2 ) перестають відповідати вимогам Правил дорожнього руху і дорожньо-транспортна ситуація потребує негайного вживання заходів для відвернення можливості виникнення пригоди. Крім того зауважує, що експерт посилається на швидкість руху Jeep Compass, яка вказана у вихідних даних 80-90 км/год. до моменту зіткнення, хоча в поясненнях водія ОСОБА_1 швидкість його руху вказана 60-65 км/ год. Далі експерт враховує швидкість руху автомобіля BMW 5301 від дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» до місця зіткнення 20-30 км/год. та відстань 61.5м та за розрахунками експерта саме з моменту відновлення руху автомобіля BMW 5301 від дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) водію автомобіля Jeep Compass ОСОБА_1 вже було необхідно реагувати та застосовувати гальмування, тобто на відстані від 164.5 до 243.8 м. до місця зіткнення (або перехрестя), що суперечить дорожньо-транспортній ситуації. На думку захисника Василинюка В.В., ці розрахунки приведені формально та помилково, експерту не надані відповідні вихідні дані та не враховано конфігурацію та параметри перехрестя, де сталося зіткнення. На схемі місця ДТП зображена, але не позначена дорожня розмітка 1.11 Розділу 34 ПДР України яка поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків на ділянках доріг, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги, не зображена та не позначена дорожня розмітка 1.16.1-16.3 Розділу 34 ПДР України, яка позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків. Зі схеми місця ДТП неможливо встановити дійсну конфігурацію та параметри перехрестя. Захисник Василинюк В.В. вважає, що момент виникнення небезпеки для водія автомобіля Jeep Compass ОСОБА_1 виникає не з моменту відновлення руху автомобіля BMW 5301 на рівні дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а безпосередньо з моменту під`їзду автомобіля BMW 5301 до межі перехрестя позначеної дорожньою розміткою 1.16.3 «злиття транспортних потоків» та дорожньою розміткою 1.11, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги. Відновлення руху автомобіля BMW 5301 та його рух зі незначною швидкістю 20-30 км/год. до межі перехрестя можливо розцінювати не як небезпеку, а навпаки як надання переваги у русі транспортному засобу, який рухається головною дорогою. Також звертає увагу, що експерт не приділив уваги поясненням водія автомобіля BMW 5301 ОСОБА_2 в тій частині, що автомобіль Jeep Compass змінив напрямок руху за 5 метрів до нього та він намагався уникнути зіткнення та повернув руль вправо. Але на такій відстані при зазначених швидкостях транспортних засобів водій не встигає навіть відреагувати. Експерт не врахував пояснення водія автомобіля BMW 5301 ОСОБА_2 та його пасажира ОСОБА_7 в частині наявності інших транспортних засобів, які рухалися попереду, зупинилися на знак «STOP» та відновили рух. Не встановлено чи обмежували вони своїми габаритами оглядовість автомобіля BMW 5301 для водія Jeep Compass, який рухався головною дорогою та наближався до перехрестя. Також експертом не з`ясовано яка була дистанція між вказаними транспортними засобами. Зазначені важливі обставини не були надані експерту та, відповідно, не враховувалися під час проведення експертного дослідження. Також захисник Василинюк В.В. вказує, що представник потерпілого, надаючи оцінку діям водія ОСОБА_2 , безпідставно посилається на пункт 16.5 ПДР України та дає власне тлумачення вимог цього пункту. Захисник Василинюк В.В. вважає безпідставними посилання представника потерпілого на невірне застосування судом положень розділу 16 ПДР, оскільки вказаний розділ «Проїзд перехресть» регламентує порядок руху транспортних засобів у межах визначеної ділянки проїзної частини - перехрестя, встановлюючи чіткі правила пріоритету для його безпечного проїзду. Зіткнення зазначених транспортних засобів сталося саме в межах перехрестя. 
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник – адвокат Притикін І.І. - підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги. 
ОСОБА_1 та його захисник Василинюк В.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пункт 10.1 ПДР передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно зі ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
За положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки таке не підтверджуються зібраними та наявними у матеріалах справи доказами з точки зору їх достовірності та достатності.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дав правильну оцінку сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні, внаслідок чого вірно встановив фактичні обставини справи і прийшов до правильного висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571659 від 21 січня 2026 року водій ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 17 листопада 2025 року о 12:00 год., керуючи транспортним засобом Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, змінив напрямок руху ліворуч рухаючись по головній дорозі, при виникненні перешкоди у русі не вжив заходів екстреного гальмування або безпечного її об`їзду та допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 10.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженим органом на складання адміністративних матеріалів були надані рапорти, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема до протоколу огляду місця ДТП, висновки експерта, пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно рапорту чергової частини відділення поліції № 3 (м. Южноукраїнськ) Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, 17 листопада 2025 року о 12:04 від заявника ОСОБА_8 надійшло повідомлення про те, що 17 листопада 2025 року о 11:50 год. в м. Південноукраїнськ біля АЗС WOG, неподалік об`їзної сталося ДТП між двома автомобілями - авто Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 та BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 . Перевіркою встановлено, що водій автомобіля BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 – ОСОБА_2 не виконав вимоги дорожнього знаку стоп, не надав перевагу водію, котрий рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з автомобілем Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який отримав ушкодження у вигляді забою гомілкового суглобу.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , відібраних під час складання адміністративних матеріалів, 17 листопада 2025 року близько 12:00 годин він рухався на автомобілі Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 зі сторони м. Південноукраїнськ в бік Південноукраїнської АЕС по автодорозі «Благовіщинське – Миколаїв» зі швидкістю 60-65 км та включив лівий поворотник, на ділянці в районі 112 км автодороги почав поворот вліво, так як хотів звернути в бік атомної станції. В цей момент з об`їзної дороги йому назустріч виїхав автомобіль BMW білого кольору та допустив зіткнення з його авто (а.с. 9).
У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що швидкість його автомобіля була помірною в районі 65 км/год, перед виконанням маневру впевнився, що білий автомобіль рухався повільно та був на оптимальній відстані, коли почав повертати, водій ОСОБА_2 в`їхав в його авто. 
Згідно пояснень ОСОБА_2 , відібраних під час складання адміністративних матеріалів, 17 листопада 2025 року близько 12:00 годин він рухався на автомобілі BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 зі своєю дружиною ОСОБА_7 по автодорозі «Благовіщинське – Миколаїв» по об`їзній дорозі в районі м. Південноукраїнськ. Перед ним рухалось два транспортні засоби. Він та автомобілі, що були попереду зупинилися на знак «STOP», на ділянці дороги, яка виїжджає з об`їзної дороги. Коли зупинився пропустив зустрічні автомобілі та автомобілі, які рухалися з Південноукраїнської АЕС в бік м. Південноукраїнськ. Впевнившись в безпеці руху і помітивши, що далеко на відстані близько 200 м назустріч їде автомобіль білого кольору, він почав рух з помірною швидкістю – 20- 30 км. В цей час даний автомобіль почав швидко наближатися в його бік зі швидкістю 80-90 км. Коли він проїхав відстань близько 80 м автомобіль білого кольору різко повернув в його бік, в цей час відстань між автомобілями була 5 м. Він намагався уникнути зіткнення та повернув руль вправо, але автомобіль, що рухався назустріч не намагався уникнути зіткнення і допустив зіткнення з його автомобілем (а.с. 10,11).
Згідно пояснень свідка ОСОБА_7 , відібраних під час складання адміністративних матеріалів, 17 листопада 2025 року близько 11:50 годин вона їхала в якості пасажира на передньому сидінні автомобіля BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого був її чоловік ОСОБА_2 по автодорозі «Благовіщинське – Миколаїв» , коли вони з`їжджали по об`їзній дорозі та виїжджали на автодорогу «Благовіщинське – Миколаїв» рухаючись бік м. Умань з м. Миколаєва чоловік зупинився на знак «STOP», перед ними та позаду також були автівки, які зупинилися на знак «STOP». Коли вони зупинилися на знак стоп попереду назустріч вона побачила Джип білого кольору. Чи рухався даний транспортний засіб чи ні вона точно не може сказати, так як не була зосереджена. В якийсь момент автомобіль Джип почав різкий маневр вліво, після чого відбулося зіткнення (а.с. 12,13).
До протоколу про адміністративне правопорушення також долучено протокол огляду місця ДТП, складеного 17 листопада 2025 року за участю двох понятих, в якому зазначено пошкодження транспортного засобу BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: пошкодження переднього бампера, передньої двері, лівого крила, кришки капоту; пошкодження транспортного засобу Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: механічні пошкодження передньої частини транспортного засобу, лівого крила, передніх фар, переднього бампера; схема до протоколу огляду місця ДТП, на якій зображено ділянка автодороги Н24 Благовіщинське- Миколаїв, район 11 км, вона містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставин, що стосуються події, позначено розташування транспортних засобів BMW 530І д.н.з. НОМЕР_2 та Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди та вказані координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, ширина проїзної частини, (дорожні знаки пріоритету на головній дорозі (2.3, 5.17.1), напрямок руху Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 по цій дорозі, дорожні знаки 2.2. «проїзд без зупинки заборонено», дорожня розмітка 1.12 стоп-лінія та результати інших вимірів, які мають істотне значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Відомості, зазначені в ній засвідчені підписами понятих та водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 без застережень 
До протоколу про адміністративне правопорушення також долучено Висновок експертного дослідження № ЕД-19/115-25/20021-ІТ від 08 січня 2026 року, проведеного експертом Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_9 за заявою адвоката Притикіна І.І. 
Проведеним дослідженням встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля BMW 530 І д.н.з. НОМЕР_3 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), та пункту 16.11, 16.3 ПДР України. Водій автомобіля Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме з метою уникнення зіткнення з транспортним засобом, що виїжджає на головну дорогу (яка в межах перехрестя та даної дорожньої розмітки і наявності смуг руху змінює свій напрямок руху) та рухається прямолінійно, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 та п. 12.3 ПДР України Також експерт прийшов до висновку, що урахуванням наданих на дослідження вихідних даних, у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, з технічної точки зору, знаходяться як дії водія автомобіля Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 так і дії водія автомобіля BMW 530 І д.н.з. НОМЕР_3 .
Рапортом старшого слідчого СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 18 листопада 2025 року встановлено, що за результатами перевірки відсутні будь-які відомості та докази, які б у своїй сукупності були підставою для реєстрації факту до ЄРДР як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У водія ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою гомілкового суглобу, що не відноситься до середньої тяжкості чи тяжких тілесних пошкоджень. По даному факту вбачаються ознаки адміністративного правопорушення.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає що суд першої інстанції, повно і ретельно розглянув і дослідив докази в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , та вірно встановив, що наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із недоведеністю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.
Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
Отже протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Крім того, причинний зв`язок між діями водія та наслідками у виді ДТП, встановлення якого є обов`язковим для визначення наявності у діях водія складу адміністративного правопорушення, можливо тільки у разі доведення того, що за умови виконання водієм вимог ПДР України, порушення яких ставиться йому в провину, він мав би технічну можливість відвернути дорожньо-транспортну пригоду,.
На переконання суду апеляційної інстанції, зібрані у справі докази в їх сукупності не доводять причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками у виді ДТП.
Так, згідно протоколу про адміністративного правопорушення в ньому зазначено, що ОСОБА_1 не було виконано вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме не вжито заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Разом із тим за змістом пункту 1.10 ПДР України перешкода для руху – це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. 
За такого, автомобіль BMW 5301, який перебував у русі, не підпадає під вказане визначення.
Таким чином, посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не врахував, що автомобіль BMW був для ОСОБА_1 «об`єктивно виявленою перешкодою» та про порушення ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР України не можуть бути прийняті до уваги.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив висновок експерта № ЕД-19/115-25/20021-ІТ від 08 січня 2026 року в частині встановлення вини ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як правильно встановив суд першої інстанції, висновки експерта не узгоджуються між собою та є суперечливими. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що експертом було проведено дослідження з урахуванням наданих йому на дослідження вихідних даних адвокатом Притикіним І.І. Разом із тим швидкість руху автомобіля Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 , з якої виходив експерт (80-90 км/год), матеріалами справи не підтверджена, а в письмових поясненнях водія ОСОБА_1 , наданих при складанні адміністративних матеріалів, швидкість руху його автомобіля вказана 60-65 км/год. Також експертом не було надано оцінки поясненням водія ОСОБА_2 та його пасажира ОСОБА_7 в частині наявності інших транспортних засобів, які рухалися попереду і зупинилися на знак STOP та відновили рух. Не встановлено чи обмежували вони своїми габаритами оглядовість автомобіля BMW 530І для водія автомобіля Jeep Compas, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався головною дорогою. Крім того, на складеній працівниками поліції схемі місця ДТП, яка досліджувалась експертом, не відображені таблички дорожніх знаків 7.8., не позначена дорожня розмітка 1.16.3., не зазначені відстань від дорожнього знаку 2.2. до місця ДТП, довжина розмітки 1.11. та де саме по відношенню до неї знаходились автомобілі BMW та Jeep Compas на момент ДТП. 
За такого суд першої інстанції правильно відхилив викладені у вищевказаному експертному висновку результати експертного дослідження.
Не є слушними посилання представника Притикіна І.І., на те, що автомобіль BMW подолав 61,5 метра від лінії знаку, що технічно доводить, що він вже завершував проїзд другорядною дорогою та рухався по головній дорозі, та в момент зіткнення перевагу мав саме водій автомобіля BMW ОСОБА_2 .
Так, матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що автомобіль Jeep Compas під керуванням водія ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, яка позначена знаком 2.3 ПДР «Головна дорога» по напрямку саме його руху, тоді як автомобіль BMW під керуванням ОСОБА_2 виїжджав до перехрестя з головною дорогою з другорядної дороги.
При цьому апеляційний суд вважає помилковим твердження представника ОСОБА_2 – адвоката Притикіна І.І. - про те, що ОСОБА_1 здійснював маневр «поворот ліворуч у бік головної дороги», оскільки такий маневр передбачає виїзд з другорядної дороги на головну дорогу, тоді як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, яка змінювала свій напрямок.
Також не можна погодитись із твердженнями апелянта, що оскільки водій автомобіля BMW ОСОБА_2 вже виїхав на перехрестя, то згідно з п. 16.5 ПДР, завершуючи проїзд перехрестя, мав право на першочерговий рух, тоді як інші учасники, зокрема водій ОСОБА_1 , зобов`язані дати йому можливість звільнити перехрестя, завершивши рух через нього.
Так, пунктом 16.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.
Отже вказаний пункт ПДР України стосується порядку проїзду саме регульованих перехресть, а тому не може бути застосований до дорожньої ситуації, що є предметом розгляду у даній справі. 
Також матеріалами справи підтверджується, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, розпочав свій маневр зі зміни напрямку руху відповідно до напрямку руху головної дороги – в межах дорожньої розмітки 1.11, та згідно вимірам апелянта через 26,5 метрів від її початку з боку руху автомобіля Jeep Compas, при цьому автомобіль BMW до місця ДТП проїхав 27,5 метрів від початку розмітки 1.11 з його боку.
Разом із тим той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїжджаючи з другорядної дороги, виїхав на середину перехрестя із головною дорогою, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не свідчить про відсутність у учасників ДТП обов`язків дотримуватися встановлених Правилами дорожнього руху правил проїзду нерегульованого перехрестя.
Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 підтвердив, що під час зміни напрямку руху не помітив водія ОСОБА_2 , не свідчить про те, що саме такі дії ОСОБА_1 призвели до ДТП, оскільки рухаючись по головній дорозі при перетині перехрестя автомобіль Jeep Compas мав перевагу перед транспортними засобами, що рухались з боку другорядної дороги, а відповідно п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
За викладених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у справі доказів не підтверджує, що дії водія ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв`язку із настанням ДТП.
Таким чином обставини справи суддею місцевого суду встановлені повно і об`єктивно, що спростовує твердження в апеляційній скарзі про протилежне, і наявні докази свідчать, що суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником – адвокатом Притикіним Ігорем Ігоровичем, залишити без задоволення.
Постанову Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 лютого 2026 року, якою відносно ОСОБА_1 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, – залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць