номер провадження справи 34/16/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01.06.2026 Справа № 908/371/26
м.Запоріжжя 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., за участю секретаря судового засідання Концур Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/371/26
за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Налагоджувально-монтажне виробниче підприємство “Електропівденмонтаж”, ідентифікаційний код юридичної особи 38700172 (вул. пр-т Соборний, буд. 161, офіс 10, м. Запоріжжя, 69121)
до відповідача: Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (код ЄДРПОУ ВП:19355964, 71503, Запорізька область, місто Енергодар, вул. Промислова, будинок 133).
про стягнення 13 218 122 грн 83 коп.

за участю уповноважених представників сторін:
від позивача: Ткаченко О.С., адвокат, посвідення ЗП 002739 від 22.02.2021, ордер АР №1303564 від 17.03.2026;
від відповідача: Малахов М.Л., на підставі виписки ЄДР 

СУТЬ СПОРУ:
17.02.2026 до Господарського суду Запорізької області через систему “Електронний суд”) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Налагоджувально-монтажне виробниче підприємство “Електропівденмонтаж” до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” про стягнення 13 218 122 грн 83 коп. за Договором № 21993-20/20-121-01-20-09333 “Виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 5. Реакторне та турбінне відділення. “Реконструкція системи АСКРБ енергоблоку № 5. Заміна обладнання РК 1, 2, 3 каналу СБ та СНЕ” від 16.04.2020, зя ких: 7 684 293,48 грн основного боргу, 932 220,58 грн 3% річних, 4 601 608,77 інфляційних втрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 квітня 2020 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відповідальністю та Товариством з обмеженою «Налагоджувально-монтажне виробниче підприємство «Електропівденмонтаж» було укладено Договір № 21993-20/20-121-01-20-09333 «Виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м.Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 5. Реакторне та турбінне відділення. «Реконструкція системи АСКРБ енергоблоку № 5. Заміна обладнання РК 1, 2, 3 каналу СБ та СНЕ». Позивач виконав на користь Відповідача обумовлені Договором роботи на загальну суму 7 684 293,48 грн (Сім мільйонів шістсот вісімдесят чотири тисячі двісті дев`яносто три гривні 48 копійок), що підтверджується підписаною Відповідачем 15 грудня 2021 року довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3). Крім того, додатково факт виконання Позивачем підрядних робіт на вказану вище загальну суму та їх прийняття Відповідачем без зауважень підтверджується також електронними копіями актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), підписаними сторонами 15.12.2021: № 1 на суму 5 469 627,85 грн; № 2 на суму 2 214 665,63 грн; всього на суму: 7 684 293,48 грн. За умовами Договору Відповідач мав оплатити Позивачеві виконані останнім роботи не пізніше 31 січня 2022 року (перший робочий день після спливу 45-денного строку на оплату). Розмір процентів за весь період прострочення з 01 лютого 2022 року по 16 лютого 2026 року складає 932 220,58 грн, а втрати від інфляції за період з лютого 2022 року по січень 2026 року становлять 4 601 608,77 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.02.2026 справу передано на розгляд судді Науменку А.О.
Ухвалою суду від 23.02.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/371/26, присвоєний номер 34/16/26, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 18.03.2026 о 11 год.40 хв.
В судовому засіданні 18.03.2026 здійснювалась відеоконференція. 
Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/371/26. Суд оголосив склад суду. 
Суд з`ясував про відводи. Відводів не заявлено.
Через підсистему “Електронний суд” до суду надійшли:
11.03.2026 від відповідача відзив на позов в якому зазначено, що договір на виконання робіт №21993-20/20-121-01-20-09333 від 04.05.2020, стягнення коштів за яким є предметом спору у даній справі, укладений між Позивачем та ДП «НАЕК «Енергоатом» для Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (правонаступником якого є АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція»), який знаходиться на тимчасово окупованій території за адресою: місто Енергодар, Запорізька область, вулиця Промислова, 133. При цьому, первинна документація, у тому числі договір, докази його виконання, листування та інше знаходяться за місцезнаходженням Відповідача: місто Енергодар Запорізька область, вулиця Промислова, 133. Відповідно до п. 3.1 Договору строк виконання робіт: травень 2020 – грудень 2020 року. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог Договору). Розділом 9 «Етапи виконання робіт » Технічних вимог (додаток №2 до Договору) визначено, що будівельно-монтажні роботи виконуються на обладнанні радіаційного контролю для 1, 2, 3 каналів системи безпеки та систем нормальної експлуатації в один етап. Розділом 11 «Технічна документація, що передається Замовнику по завершенні виконання роботи » Технічних вимог (додаток №2 до Договору) визначено, що по завершенню робіт Підрядник повинен надати Замовнику : робіт; технічний акт виконаних робіт з наданням переліку (відомості) змонтованого обладнання; акт виконаних робіт з вогнезахисного оброблення, погоджений наглядовими органами акт з відбудови вогнеперешкоджувальних поясів та кабельних проходок, погоджений наглядовими органами. Розділом 12 «Порядок розгляду і приймання результатів виконаних » Технічних вимог (додаток №2 до Договору) визначено, що під час виконання та по закінченні робіт Замовник здійснює технічний нагляд за якістю та обсягом робіт в обсязі проекту. Здача-приймання результатів виконаних робіт оформлюється технічним актом виконаних робіт. Відповідно до п. 2.4 Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт оформленої у встановленому порядку (ф. КБ-3), шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 45 календарних днів з дати підписання довідки Замовником. Оплата Замовником частини вартості робіту розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку. Пунктом 2.5 Договору встановлено, що Підрядник зобов`язаний протягом 30 календарних днів, з дати оформлення технічного акта виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації (див. п. 3.1 договору), надати Замовнику остаточний акт виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3). Розділом 12 «Порядок розгляду і приймання результатів виконаних робіт » Технічних вимог (додаток №2 до Договору) визначено, що під час виконання та по закінченні робіт Замовник здійснює технічний нагляд за якістю та обсягом робіт в обсязі проекту. Додатковою угодою №4 від 30.12.2021 до Договору встановлено: 1. Строк виконання робіт: травень 2020 – 15.12.2023. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (додаток №2 до цього Договору). 2. Викласти п. 13.1 у наступній редакції: «Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 30.12.2023». Таким чином, Підрядником не виконані в повному обсязі роботи за Договором в один етап з фіксуванням закінчення робіт технічним актом виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (додаток №2 до цього Договору), вартість невиконаних робіт за Договором складає 12 562 106,52 грн. Передбачені Технічними вимогами акт виконаних робіт з вогнезахисного оброблення, погоджений наглядовими органами, та акт з відбудови вогнеперешкоджувальних поясів та кабельних проходок, погоджений наглядовими органами, та передбачений Договором технічний акт виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог, Підрядником не надані. Слід зазначити, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, після закінчення строку дії укладеного договору на виконання робіт невиконане договірне зобов`язання не припиняється, Підрядник може продовжувати виконувати обумовлені договором роботи, а Замовник може здійснювати їх прийняття. Оплата Замовником частини вартості робіту розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку . На теперішній час Підрядником відповідна податкова накладна Замовнику не надана. Таким чином, підставі для оплати Замовником частини вартості робіт розмірі суми ПДВ 1 280 715,58 грн відсутні.
12.03.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
17.03.2026 відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив.
Вищеперелічені документи прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 18.03.2026 відкладено підготовче засідання по справі на 01.04.2026 о 11 год.40 хв.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 відкладено підготовче засідання по справі №908/371/26 на 22.04.2026 о 10 год. 00 хв. 
В судовому засіданні 22.04.2026 здійснювалась відеоконференція. 
Суд відкрив судове засідання, оголосив склад суду. 
Представники сторін в судовому засідання зазначили, що станом на 22.04.2026 всі наявні докази були подані до матеріалів справи та клопотання процесуального характеру відсутні.
За наслідками судового засідання, суд, запитавши думку представників сторін, на підставі ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 20.05.2026 о 11 год. 20 хв. 
В судовому засіданні 20.05.2026 здійснювалась фіксація за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача заперечив проти позову. просив у його задоволенні відмовити 
В судовому засіданні 20.05.26 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відкладено проголошення рішення до 01.06.26.
01.06.2026 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частину.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд 
ВСТАНОВИВ:
16 квітня 2020 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Замовник) та Товариством з обмеженою «Налагоджувально-монтажне виробниче підприємство «Електропівденмонтаж» (Замовник) було укладено Договір № 21993-20/20-121-01-20-09333 «Виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м.Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 5. Реакторне та турбінне відділення. «Реконструкція системи АСКРБ енергоблоку № 5. Заміна обладнання РК 1, 2, 3 каналу СБ та СНЕ» (Договір).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1420 утворено акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ЄДРПОУ 24584661). Вказаною постановою Уряду також встановлено, що акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства; відокремлені підрозділи державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи акціонерного товариства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (філії, представництва). Державна реєстрація Акціонерного товариства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відбулася 11 січня 2024 року. Таким чином, у спірних відносинах Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». 
Згідно із п.п.1.1 Договору Позивач (підрядник) зобов`язався за дорученням Відповідача (замовника) виконати роботи за темою «Виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м.Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок № 5. Реакторне та турбінне відділення. «Реконструкція системи АСКРБ енергоблоку № 5. Заміна обладнання РК 1, 2, 3 каналу СБ та СНЕ», а Відповідач, згідно із п/п. 2.4 Договору - оплатити виконані роботи на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3), оформленої в установленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача протягом 45 календарних днів з дати підписання довідки Відповідачем. 
Відповідно до п. 2.1 Договору вартість робіт за Договором складає: 16 872 000,00 грн, крім того 3 374 400,00 грн ПДВ, разом: 20 246 400,00 грн.
Пунктом 3.1 Договору сторони первісно узгодили строки виконання робіт – з травня 2020 по грудень 2020 року. 
Згідно із пунктом 13.1 Договору, Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2021.
Сторонами укладено до Договору додаткові угоди №1 від 20.01.2021, №2 від 18.03.2021, №3 від 16.11.2021 та №4 від 30.12.2021, якими змінювалися строки виконання робіт та термін дії Договору. 
Додатковою угодою № 1 від 20.01.2021 до Договору встановлено: 
1. Тимчасово зупинити виконання робіт за договором №21993-20/20-121-01-20 09333 від 04.05.2020. 
2. Після вирішення питання фінансування робіт за Договором №21993-20/20-121 01-20-09333 від 04.05.2020 на 2021 рік продовжити виконання робіт з оформленням відповідної додаткової угоди на зміну строку виконання робіт за даним договором. 
3. Викласти п. 13.1 у наступній редакції: «Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.03.2022»
Додатковою угодою № 2 від 18.03.2021 до Договору встановлено: 
1. Строк виконання робіт: травень 2020 – 30.10.2021. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (додаток №2 до цього Договору). 
2. Викласти п. 13.1 у наступній редакції: «Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 30.12.2021». 
Додатковою угодою № 3 від 16.11.2021 до Договору встановлено: 
1. Строк виконання робіт: травень 2020 – 15.12.2021. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (додаток №2 до цього Договору). 
2. Викласти п. 13.1 у наступній редакції: «Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2022». 
Додатковою угодою № 4 від 30.12.2021 до Договору встановлено: 
1. Строк виконання робіт: травень 2020 – 15.12.2023. Закінчення робіт фіксується технічним актом виконаних робіт в об`ємі проектно-кошторисної документації та Технічних вимог (додаток №2 до цього Договору). 
2. Викласти п. 13.1 у наступній редакції: «Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 30.12.2023»
13 грудня 2022 року Позивач звернувся до Відповідача із претензією щодо оплати заборгованості за виконані роботи, в тому числі за Договором, що розглядається. Відповідач, натомість, у відповіді на претензію вих. № 21-374/28 від 27.01.2023, фактично відмовився від розгляду по суті вимог Позивача, пославшись на «загальновідомі» форс-мажорні обставини, та зазначив, що «претензійні вимоги будуть розглянуті після закінчення або скасування воєнного стану в Україні», у зв`язку з чим подано позов у цій справі. 
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з такого.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).
Згідно із п/п. 2.4 Договору оплата виконаних робіт Замовником проводиться на підставі на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3), оформленої в установленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів з дати підписання довідки Замовником. 
За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що строк оплати робіт за вказаним договором не настав, оскільки роботи підлягають оплаті тільки після їх виконання у повному обсязі на суму 20 246 400 грн і позивач не надав відповідної податкової накладної.
Разом із цим, пунктом 2.4. договору сторони прямо погодили, що оплата виконаних Товариством робіт проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), тобто, на підставі документа, який відповідно до пункту 4.1. договору Товариство надає щомісячно.
У свою чергу, завершення виконання робіт в цілому за договором оформлюються документами, передбаченим розділом 11 «Технічна документація, що передається Замовнику по завершенні виконання роботи » Технічних вимог (додаток №2 до Договору): технічний акт виконаних робіт з наданням переліку (відомості) змонтованого обладнання; акт виконаних робіт з вогнезахисного оброблення, погоджений наглядовими органами акт з відбудови вогнеперешкоджувальних поясів та кабельних проходок, погоджений наглядовими органами. Розділом 12 «Порядок розгляду і приймання результатів виконаних » Технічних вимог (додаток №2 до Договору) визначено, що під час виконання та по закінченні робіт Замовник здійснює технічний нагляд за якістю та обсягом робіт в обсязі проекту. Здача-приймання результатів виконаних робіт оформлюється технічним актом виконаних робіт.
Жоден із вищеперелічених документів не є підставою для оплати виконаних позивачем робіт у передбаченому пунктом 2.4. договору порядку.
Аналогічних висновків дійшов Північний апеляційний господарський суд у постанові від 17.04.24 по справі № 910/9713/23.
Пунктами 4.1, 4.3 Договору передбачено, що Підрядник, щомісячно в строк до 20 числа, надає Замовнику акт виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3) в 4 екземплярах. Замовник протягом 5-ти робочих днів перевіряє реальність акту в частині об`ємів і вартості виконаних робіт, оформлює акт (ф. КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) у встановленому порядку або направляє мотивовану відмову від приймання робіт. У разі мотивованої відмови Замовника від приймання робіт, Сторони оформляють двосторонній дефектний акт з переліком виявлених недоробок/ недоліків і строків їх виконання/усунення. Підрядник зобов`язаний виконати недоробки (усунути недоліки) у встановлені в двосторонньому дефектному акті строки.
Відповідачем прийнято частину виконаних робіт на загальну суму 7 684 293,48 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), підписаними сторонами 15.12.2021: № 1 на суму - 5 469 627,85 грн; № 2 на суму 2 214 665,63 грн, всього на суму: 7 684 293,48 грн, і відповідно підписаною в належному порядку за п. 4.1 довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3) від 15 грудня 2021 року. 
Таким чином, відповідачем прийнято частину робіт, не надано вмотивованої відмови, підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт (ф.КБ-3), що тягне за собою обов`язок оплати прийнятої частини робіт в порядку п. 2.4 договору протягом 45 календарних днів з дня підписання довідки Замовником.
У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) щодо тлумачення неясних умов договору за правилом contra proferentem Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem – слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав), визначено таке. 
Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 ЦК України. у частинах 3 та 4 ст. 213 ЦК України визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. 
Перший рівень тлумачення здійснюють за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значень термінів. 
Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. 
Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: а) мети правочину, б) змісту попередніх переговорів, в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення. 
Отже, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частини за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України. Аналіз змісту договору купівлі-продажу свідчить, що правила, встановлені у ст. 213 ЦК України, не дозволяють визначити зміст умови договору щодо порядку проведення розрахунку, тому потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені», але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін».
З огляду на правило contra proferentem Contra proferentem суд відхиляє посилання відповідача з приводу складання довідки про вартість виконаних будівельних робіт лише після підписання технічного акту виконаних робіт та застосування розділу 12 Технічних вимог (додаток № 2 до Договору).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати вартості виконаних робіт, позивач просив суд стягнути з відповідача 932 220,58 грн 3% річних, 4 601 608,77 інфляційних втрат, нарахованих на суми основного боргу у відповідні періоди прострочення, згідно наданого позивачем розрахунку.
За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Необґрунтованими є і посилання відповідача на відсутність у нього обов`язку з оплати виконаних ТОВ “Налагоджувально-монтажне виробниче підприємство “Електропівденмонтаж” робіт на суму ПДВ.
Абзацем другим пункту 2.4 Договору визначено, що оплата замовником (Відповідачем) частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника (Позивача) податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в установлених ПК України випадках та порядку . 
Позивач застосовує касовий метод нарахування ПДВ (згідно із електронною копією податкової декларації з відповідною інформацією, а також квитанції № 2 на підтвердження прийняття звітності контролюючим органом). 
Відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України касовим методом є метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку в банку /небанківському надавачу платіжних послуг, на електронний гаманець у емітента електронних грошей та/або на рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у касу платника податків або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з рахунків платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг, з електронних гаманців у емітента електронних грошей та/або з рахунків в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дата видачі з каси платника податків або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг). Строки та порядок складання та реєстрації податкових накладних встановлені статтею 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом – «ПК України»). 
Так, згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Отже, складання та реєстрація податкової накладної платником податків, який використовує касовий метод обліку податку на додану вартість, здійснюється на дату отримання грошових коштів за поставлені ним товари, виконані роботи або надані послуги, а не на дату настання «першої події» - поставка товару (прийняття замовником роботи, послуги) або отримання оплати, як це відбувається за загальним правилом обліку ПДВ. 
У спірних відносинах Позивач має скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну за господарською операцією, що розглядається, лише після отримання від Відповідача повної суми оплати за виконані роботи (при частковій оплаті, відповідно, податкова накладна складається на суму такої часткової оплати).
Отже, за приписами податкового законодавства, у разі застосування касового методу, факт постачання та отримання товарів (послуг) не впливає на податкові зобов`язання та податковий кредит з ПДВ. Вони виникають лише на дату отримання та перерахування грошових коштів або інших видів компенсації.
Настання строку виконання зобов`язання з оплати частини виконаних робіт у розмірі суми ПДВ після отримання Підприємством від позивача податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН, не є подією, яка неминуче має настати в силу вимог статті 530 ЦК України, і не є визначеним строком виконання зобов`язання, оскільки залежить від дій та волевиявлення інших осіб - контролюючого податкового органу.
Щодо посилань відповідача на те, що оскільки місцезнаходженням позивача є тимчасово окупована територія, виконання зобов`язань на користь вказаної юридичної особи суперечить приписам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», слід зазначити, що Відповідач мав оплатити спірні роботи до 31.01.22, тобто до початку військової агресії та окупації м. Енергодар, тому суд відхиляє доводи відповідача з цього приводу 
Доводи відповідача з приводу того, що строк позовної давності щодо стягнення вартості робіт за Договором в розмірі 7 684 293,48 грн, які Позивач безпідставно вважає простроченими з 01.02.2022, та 3% річних і інфляційних витрат, нарахованих на цю суму, сплив 01.02.2025, а термін позовної давності для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, що виникають через прострочення виконання грошового зобов`язання, обмежується трьома роками, що передували зверненню з позовом, є також помилковими.
Статтею 256 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За приписами статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Аналіз змісту статей 256, 257 та 261 Цивільного кодексу України в їх сукупності і взаємозв`язку дозволяє зробити висновок, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 
Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.
Станом на цю дату трирічний строк позовної даності за усіма вимогами у цій справі не сплив.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а скасований він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
Отже, і у п.12, і у п.19 розд."Прикінцеві та перехідні положення" ЦК йшлося саме про продовження позовної давності.
Законом від 08.11.2023 №3450-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (набрав чинності 30.01.2024) п.19 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК був викладений в новій редакції, а саме:
У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Тобто, порядок обчислення позовної давності був змінений з "продовження на строк дії військового стану" на "зупинення на строк дії такого стану".
Верховний Суд у постанові від 12.11.2024 у справі №911/79/24 зазначив:
«51. Так, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який продовжується до цього часу.
52. 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла названий вище Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022.
53. Цим Законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".
54. Таким чином, стаття 681 ЦК України підпадає під перелік статей, строки яких продовжені на період дії в Україні воєнного стану.
55. До того ж згідно з чинною редакцією вказаного пункту ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (зміни внесені до пункту 19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України згідно із Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини".
56. Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пункту 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
57. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 02.04.2020.
58. Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
59. У цій справі суди попередніх інстанцій, перевіряючи обставини дотримання позивачем позовної давності, передбаченої для вимоги про усунення недоліків товару, виявлених у межах гарантійного строку, про застосування якої заявив відповідач, застосували закони, якими передбачалося продовження і зупинення позовної давності, установленої пунктом 4 частини другої статті 258 і статті 681 ЦК України, до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару.
60. Оскільки з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і відповідно станом на 28.12.2023 (дата подання позовної заяви) діяв на усій території України, то позивач звернувся з вимогами до суду першої інстанції у межах позовної давності.
61. Отже, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що у цьому випадку позивач не пропустив позовної давності".
Також, надаючи оцінку наведеним вище положенням ЦК, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 зазначила таке:
«96. Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
97. Отже, оскільки в цій справі станом на 02 квітня 2020 року позовна давність щодо визнаних судами обґрунтованими позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних не спливла, то перебіг цього строку є зупиненим і дотепер (внаслідок продовження на строк дії карантину та воєнного стану й подальшого зупинення його перебігу на строк дії воєнного стану). 
98. За таких обставин звернення до суду з позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих за період з 02 квітня 2017 року по 01 квітня 2024 року, тобто без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим. Доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем інфляційних втрат та трьох процентів річних протягом зазначеного періоду спростовуються викладеними висновками».
У постанові від 01.12.2025 у справі № 906/1674/23 Верховним Судом вказано: 
« 137. Отже, трирічна позовна давність, передбачена ст.257 ЦК, навіть за умови відліку початку її перебігу з 18.01.2018, з урахуванням двох продовжень (згідно з Законами від 30.03.2020 №540-IX (набрав чинності 02.04.2020) і від 15.03.2022 №2120-IX (набрав чинності 17.03.2022)) і одного зупинення (від 08.11.2023 №3450-IX (набрав чинності 30.01.2024)) у цій справі не пропущена.
138. Верховний Суд зауважує, що нормами гл.19 "Позовна давність" розд.V "Строки та терміни. Позовна давність" ЦК не передбачено можливості продовження позовної давності (на відміну від її зупинення (ст.263) чи переривання (ст.264)).
139. Фактично, використовуючи у відповідних положеннях "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК такий термін як "продовження", законодавець мав на увазі саме "зупинення" про що, окрім іншого, свідчить внесення відповідних змін згідно із Законом від 08.11.2023 №3450-IX (замість "продовжуються на строк його дії" - "зупиняється на строк дії такого стану").
140. Також Верховний Суд зазначає, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи.
141. Цей принцип також відомий як "in dubio pro persona" або "in dubio pro homine", що у перекладі з латинської мови означає "у вагомих сумнівах - на користь людини".
142. Важливо відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи, а тим паче, як у справі, що переглядається, міноритарного акціонера, який є менш захищеною стороною.
143. У зв`язку із зазначеним Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи відповідачів у цій частині».
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верхового Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (пункт 28), від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 129)). 
Щодо вимог, які суд визнав обґрунтованими, позовна давність не пропущена, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача, що міститься у відзиві на позов, про застосування позовної давності та відмову у позові стосовно тих вимог, які судом задовольняються. 
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд – 
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ ВП:19355964, 71503, Запорізька область, місто Енергодар, вул. Промислова, будинок 133) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Налагоджувально-монтажне виробниче підприємство «Електропівденмонтаж», ідентифікаційний код юридичної особи 38700172 (вул. пр-т Соборний, буд. 161, офіс 10, м. Запоріжжя, 69121) 7 684 293,48 грн (сім мільйонів шістсот вісімдесят чотири тисячі двісті дев`яносто три гривні 48 копійок) основного боргу, 932 220,58 грн (дев`ятсот тридцять дві тисячі двісті двадцять гривень 58 копійок) трьох відсотків річних, 4 601 608,77 грн (чотири мільйони шістсот одна тисяча шістсот вісім гривень 77 копійок) інфляційних втрат, та 158 617,48 грн (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот сімнадцять гривень 48 копійок) судового збору. Видати наказ. 
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 11.06.2026.

Суддя А.О. Науменко