Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/10308/25
Провадження №2/552/1057/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026  Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В.,
учасники справи та їх представники:
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач – Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,
представник відповідача – Усенко Анатолій Миколайович,
відповідач – ОСОБА_3 ,
представник відповідача – Косточка Сергій Олегович,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів АТ «СК «Країна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яке відбулося 18 червня 2025 року за участю та автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та належного позивачу автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований.
Внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля йому завдано матеріальної шкоди. 
ДТП відбулося з вини водія ОСОБА_3 .
Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована у АТ «СК «Країна» за договором, який є договором прямої дії. Тобто його страхова компанія має відшкодувати завдані йому збитки.
Транспортний засіб був відремонтований. Вартість відновлювального ремонту склала 97185,00 грн
Однак страхова компанія виплатила йому лише 52923,05 грн.
Заяву позивача про доплату страхового відшкодування страхова компанія залишила без задоволення.
Тому позивач просив суд стягнути з АТ «СК «Країна» на його користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 44621,95 грн.
Посилаючись нате що пошкодженням належного йому автомобіля йому завдано значної моральної шкоди, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 50000 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 січня 2026 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач АТ «СК «Країна» надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив.
У відзиві зазначив, що 28.04.2025 р. між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/228852696, забезпечений транспортний засіб «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , (Поліс №ЕР/228852696), з встановленою страховою сумою на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну – 250000,00 грн.
19.06.2025 р. АТ «СК «Країна» було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від Страхувальника - потерпілого (пряме врегулювання збитків), відповідно до якого 18.06.2025 р. в м. Полтава, по вул. Миколи Духова, 5, сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить позивачу, та транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під управлінням ОСОБА_3 , чия цивільно-правова відповідальність була забезпечена ПрАТ "СК "Брокбізнес" відповідно до Полісу №ЕР/228605121.
Станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди АТ «СК «Країна» та ПрАТ "СК "Брокбізнес" були сторонами Угоди про пряме врегулювання збитків, умовами якої передбачено, що кожен страховик надає кожному іншому страховику повноваження по виконанню його зобов`язань за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, в тому числі по виконанню робіт, пов`язаних із здійсненням страхових відшкодувань, оформлення всіх необхідних документів для виплати страхових відшкодувань, а також передбачено, що сторони Угоди беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків, яке затверджене Президією МТСБУ.
19.06.2025 р. (в день звернення) представником АТ «СК «Країна» в присутності Позивача було здійснено огляд автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та зафіксовано виявлені пошкодження, про що було складено акт огляду транспортного засобу, який підписаний Позивачем, заяв та зауважень від якого не надходило.
11.07.2025 року Позивачем було подано до АТ «СК «Країна» заяву про страхову виплату, в якій він вказав що страхову виплату бажає отримати на власний банківський рахунок, тобто, відмовився від проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу на СТО Страховика. 
На виконання своїх зобов`язань АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 52923,05 грн.
Підстави для доплати страхового відшкодування відсутні.
Тому в задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити в повному обсязі (а.с.31-34).

Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві АТ «СК «Країна», позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, у якій просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 77-92).

Відповідач АТ «СК «Країна» надав заперечення та додаткові пояснення, у яких наполягав на безпідставності позовних вимог та просив в задоволення позову відмовити (а.с. 96-98, 107-109).

Відповідач ОСОБА_3 також надав відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с 66-68).
У відзиві посилався на те, що предметом позову в даній справі є недоплачена сума страхового відшкодування, яка з огляду на мотивувальну частину позову, стала підставою для завдання моральної шкоди позивачу.
Страхові виплати має здійснити страхова компанія, а не фізична особа. Незважаючи на це, позивач заявляє позовну вимогу про стягнення моральної шкоди з фізичної особи та мотивує це тим, що страхова компанія не виплатила позивачу страхове відшкодування в повному обсязі, і цим завдала йому моральні страждання.
Відповідач ОСОБА_4 жодним чином не впливає своїми діями або бездіяльністю на розмір страхової виплати позивачу. Вина відповідача у невиплаті позивачу страхового відшкодування також відсутня.
Позивач, крім того жодним доказом не підтверджує отримання ним моральної шкоди. Його вимоги базуються виключно на припущеннях та бажанні отримання матеріальної вигоди від особи, яка не має жодних зобов`язань перед ним.
Жодним доказом не підтверджується, що дії чи бездіяльність відповідача вплинули на правові відносини позивача та страхової компанії щодо виплати страхової компенсації.
Тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі (а.с.66-68).

За клопотанням представника відповідача АТ «СК «Країна» судом забезпечена його участь у справі в режимі відеоконференції.

Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі. Позовні вимоги просили задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача АТ «СК «Країна» Усенко А.М. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. При цьому посилався на обставини, викладені у відзиві на позов. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. При цьому представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.
Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 та представника відповідача АТ «СК «Країна» Усенка А.М., вивчивши, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 18 червня 2025 року о 16 год. 00 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . 
Вказана ДТП відбулася з вини водія автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .
Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 01 липня 2025 року у справі №552/5262/25, якою встановлено, що 18.06.2025 о 16 год 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР. 
Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.8).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тому не підлягає доказуванню той факт, що 18 червня 2025 року о 16 год. 00 хв. дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_2 , та «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі в тексті рішення - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. 
Згідно ст. 19 зазначеного Закону, у разі дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю лише двох забезпечених транспортних засобів або за участю лише двох транспортних засобів, з яких забезпеченим є транспортний засіб, власником якого є потерпіла особа, і в якій потерпілій особі заподіяно шкоду виключно у вигляді пошкодження або фізичного знищення такого транспортного засобу, потерпіла особа має право на пряме врегулювання страхового випадку. 
Пряме врегулювання страхового випадку передбачає виконання страховиком потерпілої особи визначених цим Законом прав і обов`язків страховика відповідальної особи щодо розгляду заяви про страхову виплату, прийняття рішення за результатами її розгляду та здійснення страхової виплати в разі прийняття відповідного рішення. 
Потерпіла особа, яка скористалася правом на пряме врегулювання страхового випадку і звернулася із заявою про страхову виплату до страховика потерпілої особи, втрачає право на звернення до страховика відповідальної особи за отриманням страхової виплати. Потерпіла особа, яка не скористалася правом на пряме врегулювання страхового випадку і звернулася із заявою про страхову виплату до страховика відповідальної особи, втрачає право на звернення до страховика потерпілої особи за отриманням страхової виплати. 
Як встановлено судом, 28.04.2025 між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/228852696, забезпечений транспортний засіб «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , (Поліс №ЕР/228852696), з встановленою страховою сумою на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну – 250 000,00 грн (а.с. 37).
ОСОБА_1 19.06.2025 повідомив АТ «СК «Країна» про дорожньо-транспортну пригоду страхувальника-потерпілого (пряме врегулювання збитків) (а.с. 46).
Відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) зобов`язаний провести огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення страховика (МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду чи в більший строк за зверненням осіб, зазначених у цій частині, щодо належного їм майна. Зазначені особи звільняються від обов`язку зберігання пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортних засобів, у тому стані, в якому воно перебувало після настання дорожньо-транспортної пригоди, якщо з причин, що не залежать від них, їхніх дій чи бездіяльності, представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, у строк, передбачений цим абзацом.
Огляд представником страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, оформляється актом огляду, що складається у двох примірниках та підписується представником страховика (МТСБУ) та потерпілою особою (її представником), один із яких надається потерпілій особі (її представнику). Акт огляду може оформлюватися у формі електронного документа відповідно до вимог законодавства.
19.06.2025 р. представником АТ «СК «Країна» за участю позивача було здійснено огляд автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та зафіксовано виявлені пошкодження, про що було складено акт огляду транспортного засобу (а.с. 38).
За результатами огляду пошкодженого транспортного засобу страховиком складено ремонтну калькуляцію №ПВЗ-1609 від 15.07.2025, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визначена у розмірі 63507,66 грн (а.с. 44-45).
Розмір страхового відшкодування страховик АТ «СК «Країна» визначив в розмірі 52923,05 грн шляхом відрахування податку на додану вартість в сумі 10584,61 грн від вартості відновлювального ремонту 63507,66 грн (63507,66 грн – 10 584,61 грн = 52923,05 грн) та згодом виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у вказаній сумі (а.с.47). 
Як підтверджується долученими до справи доказами, реальна вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 97205 грн.
Зазначені витрати позивачем реально понесені, що підтверджується долученими до справами копіями фіскальних чеків та акту виконаних робіт (а.с.12-14).
Заявою від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 повідомив АТ «СК «Країна» про те, що вартість ремонту автомобіля з запчастинами склала 97205 грн, страховиком виплачено 52923,05 грн. Тому він просив розглянути питання по виплаті повної вартості ремонту (а.с. 43).
Листом від 17.09.2025 за вих. №4958/25 АТ «СК «Країна» повідомила позивачу про відсутність підстав для доплати страхового відшкодування (а.с. 39-40).
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для доплати позивачу страхового відшкодування, суд встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із  відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст 27 зазначеного Закону витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Частиною 3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:
1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту;
2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації.
Як передбачено ч. 4 ст. 27 зазначеного Закону, Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку.
Страховик (МТСБУ) у встановленому ним порядку визначає перелік осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, та оприлюднює його на своєму веб-сайті.
Страховик (МТСБУ) зобов`язаний надати потерпілій особі інформацію про осіб, включених до переліку, передбаченого цією частиною.
Якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік включає менше трьох осіб, розташованих в межах 150 кілометрів від місця проживання потерпілої особи або місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, потерпіла особа має право самостійно обрати особу, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
У разі якщо строк експлуатації транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо нього є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, для здійснення відновлювального ремонту на вимогу потерпілої особи має бути визначений авторизований сервісний центр відповідного виробника, якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік не містить такого авторизованого сервісного центру.
За згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ).
Частиною 5 ст. 27 Закону передбачено, що у разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою.
Як встановлено судом, позивач обрав спосіб виплати йому страхового відшкодування на банківську картку, а не здійснення ремонту особою із списку страховика, що підтверджується його заявою від 11.07.2025 (а.с. 42).
Розмір дійсних (реальних) витрат позивача на здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 97205 грн, що підтверджено чеками та актом виконаних робіт.
Вказаний розмір збитку в повній мірі охоплюється лімітом страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб, що визначена у розмірі 250000 грн на одну потерпілу особу (а.с. 37).
Позивач має право на відшкодування завданої йому шкоди в повному обсязі.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Розмір заподіяних позивачу збитків не перевищує розміру страхової суми згідно полісу №ЕР/228852696. 
Тому підстави для покладення обов`язку відшкодувати різницю між розміром страхового відшкодування та витратами позивача на відновлювальний ремонт автомобіля на іншу особу, зокрема на ОСОБА_3 , відсутні.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування з АТ «СК «Країна».
При цьому розмір недоплаченого страхового відшкодування позивачем визначений невірно.
Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 97205 грн (47885 грн +11300 грн + 38020,00 грн), виплачена сума страхового відшкодування – 52923,05 грн.
Відповідно недоплачена сума страхового відшкодування становить:
97205 грн - 52923,05 грн = 44281,95 грн, а не 44621,95 як зазначив позивач.
Тому в цій частині позовні вимог підлягають до часткового задоволення. 
З Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення сума недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 281,95 грн.

Вирішуючи позовні вимоги до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що пошкодженням належного йому автомобіля позивачу завдано моральної шкоди, але її розмір визначений позивачем в сумі 50000 грн. наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується.
При цьому відповідач ОСОБА_3 помилково посилається на те, що позивач вимагає відшкодування моральної шкоди, завданої невиплатою страхового відшкодування страховиком.
Позивач, обґрунтовуючи розмір завданої йому шкоди, посилається саме на те, що шкода завдана пошкодженням належного йому майна, внаслідок чого він був вимушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя, вирішувати побутові та інші питання без автомобіля, який перебував в ремонті, вишукувати кошти для проведення ремонту, тощо.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що моральна шкода, завдана позивачу пошкодженням належного йому майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає відшкодуванню у розмірі 10000 грн. 
З відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 10000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.
Таким чином позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені з позовом до суду позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не сплатив. 
Тому судовий збір за розгляд справ підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 281,95 грн (сорок чотири тисячі двісті вісімдесят одна гривня дев`яносто п`ять копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10000,00 грн (десять тисяч гривень нуль копійок) на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь держави судовий збір у розмірі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ,
відповідач – Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», місцезнаходження: м. Київ, вул.Електриків, 29/А, код ЄДРПОУ 20842474,
відповідач – ОСОБА_3 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 26.06.2026 року.

Головуючий      О.А.Самсонова