Дата документу 24.06.2026 Справа № 335/131/26

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 335/131/265      Пр. № 22-ц/807/1087/26	Головуючий у 1-й інстанції: Гашук К.В. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря Бєлової А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ») до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулось до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.1-57), який в подальшому уточнило (т.с.1 а.с. 60-151), та в якому просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 135160,24 грн, що складається з заборгованості за основним боргом в сумі 61196,68 грн, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками в сумі 73963,56 грн та стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 12.08.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.00405.005584553. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 61196,68 грн, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку Позичальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборгованості за іншим раніше отриманим Позичальником кредитом в цьому ж Банку. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 61196,68 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до умов договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00405.005584553 від 12.08.2019 року. 29.12.2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до договору факторингу №29/12-23, права вимоги вважаються такими, що перейшли від ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» з моменту підписання сторонами цього договору. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 року. Всупереч умовам договору відповідач не виконала своїх зобов`язань та не повернула грошові кошти, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, що спонукало ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернутись до суду із вказаним позовом.
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Гашук К.В. (т.с.1 а.с. 58). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с. 152) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року (т.с.1 а.с.195-198) в задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5500,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» у своїй апеляційній скарзі (т.с.1 а.с. 202-246) просило рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, щодо стягнення понесених позивачем судових витрат в апеляційній інстанції, на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8400,00 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3633,60 грн.
В автоматизованому порядку 20.03.2026 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.1 а.с.247). Ухвалою апеляційного суду від 23.03.2026 року (т.с.1 а.с.248) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 31.03.2026 року (т.с.2 а.с.1). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 01.04.2026 року (т.с.2 а.с. 2), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с. 3), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень; штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі; участі судді-доповідача у курсах підвищення кваліфікації у період з 18.05.2026 року по 22.05.2026 року включно (довідка т.с. 2 а.с. 45).
Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» у цій справі (т.с.2 а.с.14-41). 
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 11-13) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали. 
Відповідач ОСОБА_1 через свого представника Говорова А.В. подала апеляційному суду заяву (т.с. 2 а.с. 42-44), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом без участі сторони відповідача. 
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву сторони відповідача задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились. 
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді – доповідача,  перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 5, 12 - 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України та виходив із того, що відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20); наданими в обґрунтування позову доказами не доведено права ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019; позивачем не надано належних та допустимих доказів, переходу права грошової вимоги від ТОВ «ФК «СОНАТІ» до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1 ; так, долучений до матеріалів позовної заяви витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», підписаний лише однією стороною - директором ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» Мариничем Романом, що суперечить вимогам п. 2.2. договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, в якому зазначено, що відповідний реєстр боржників має бути підписаний сторонами договору; у зв`язку із зазначеними обставинами, вказаний витяг з друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 не може вважатися належним доказом, наявності у ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, оскільки складений з порушенням вимог договору факторингу. 
Проте із таким висновком суду першої інстанції у цій справі повністю погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.
Так, хоча судом першої було правильно встановлено, що 12.08.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R01.00405.005584553 (т.с. 1 а.с. 40-41). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, АТ «Ідея Банк» надає ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 61196,68 грн., а ОСОБА_1 зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно умов цього договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, ОСОБА_1 укладенням цього договору дає доручення АТ «Ідея Банк», АТ «Ідея Банк» за доручення ОСОБА_1 , надає кредит у день підписання договору, шляхом переказу коштів в сумі 61196,68 грн. з позичкового рахунку ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ідея Банк», МФО 336310. Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір № С-405-008926-19-980 від 18.01.2019». Банк надає кредит строком на 96 місяці. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, за користування кредитом ОСОБА_1 сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення перших 2 місяців кредитування – 00,0% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду – 38,1% річних від неповернутої суми кредиту. Відповідно до Розділу 3 паспорту споживчого кредиту, ТОВ «Ідея Банк» надає ОСОБА_1 кредит на поточні потреби, безготівковим шляхом (переказ кредитних коштів на вказаний позичальником рахунок). Факт перерахування грошових коштів за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, підтверджується випискою від 16.11.2023, відповідно до якої, 12.08.2019 АТ «Ідея Банк» перерахувало грошові кошти в сумі 61196,68 на рахунок № НОМЕР_3 , призначення «Видача кредиту згідно кредитного договору № R01.00405.005584553 від 12.08.2019», документ № НОМЕР_4 ; та в цей же день АТ «Ідея Банк» перерахувало грошові кошти в сумі 61196,68 на рахунок № НОМЕР_2 , призначення «Погашення кредитної заборгованості договір № С-405-008926-19-980 від 18.01.2019», документ № НОМЕР_5 .
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23 (т.с. 1 а.с. 28-34). Відповідно до п. 2.1. договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «СОНАТІ», а ТОВ «ФК «СОНАТІ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу, права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «СОНАТІ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №3) АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його оформлення вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 (а.с.43), станом на 16.11.2023 складає 135160,24 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 61196,68 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 73963,56 грн. Згідно з друкованим реєстром боржників №1 до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023, ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 в сумі 135160,24 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 61196,68 грн., заборгованість за відсотками – 73963,56 грн.
29.12.2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №29/12-23. Відповідно до п. 2.1. договору факторингу №29/12-23, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2. договору факторингу №29/12-23 права вимоги, які ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ФК «СОНАТІ», та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді) (додаток №3) ТОВ «ФК «СОНАТІ» ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. На підтвердження набуття позивачем права грошової вимоги до ОСОБА_1 , до позовної заяви долучено витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, відповідно до якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 на суму 135160,24 грн., з яких 61196,68 грн. заборгованість за основним боргом, 73963,56 грн. заборгованість за відсотками. Вказаний витяг підписано директором ТОВ «Санфорд Капітал» Романом Мариничем (т.с. 1 а.с. 36).
Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проте, разом із цим, при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції обставинах цієї справи та правильним застосуванням останнім вищезазначених норм матеріального права у цій справі, суд першої дійшов помилкового висновку про те, що вищезазначеними наданими в обґрунтування позову вищезазначеними доказами не доведено права ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019; позивачем не надано належних та допустимих доказів, переходу права грошової вимоги від ТОВ «ФК «СОНАТІ» до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 ; так, долучений до матеріалів позовної заяви витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», підписаний лише однією стороною - директором ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» Мариничем Романом, що суперечить вимогам п. 2.2. договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, в якому зазначено, що відповідний реєстр боржників має бути підписаний сторонами договору; у зв`язку із зазначеними обставинами, вказаний витяг з друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 не може вважатися належним доказом, наявності у ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019, оскільки складений з порушенням вимог договору факторингу. 
Оскільки, апеляційним судом було встановлено, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» є належним позивачем за вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 у цій справі.
Оскільки, апеляційним судом також встановлено, що суд першої інстанції правильно виходив у цій справі із презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним») – договору факторингу №16/11-23, укладеного 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «СОНАТІ» (Фактор) (т.с. 1 а.с. 28-34), та, відповідно, набуття ТОВ «ФК «СОНАТІ» права вимоги останнім до відповідача ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором № R01.00405.005584553 від 12.08.2019 станом на 16.11.2023 у розмірі 135160,24 грн., з яких: заборгованість за основним боргом – 61196,68 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 73963,56 грн. Відповідно, сторонами умови вказаного договору факторингу від 16.11.2023 року були виконані належним чином, в тому числі щодо фінансування фактором клієнта, та щодо передачі клієнтом фактору прав вимоги та всіх документів, що їх підтверджують. Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні та стороною відповідача апеляційному суду не надані. 
Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
В подальшому, ТОВ «ФК «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23 (т.с. 1 а.с. 21-27). Згідно п.2.1 вказаного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Умови оплати, визначені п.4.1. вказаного договору, повністю виконані Фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами: - платіжна інструкція № 13 від "29" грудня 2023 р. на суму 30 000,00 грн.; - платіжна інструкція № 1 від "28" лютого 2024 р. на суму 500000,00 грн.; - платіжна інструкція № 3 від "29" лютого 2024 р. на суму 1900000,00 грн.; - платіжна інструкція № 4 від "29" лютого 2024 р. на суму 403?447,18 грн.; - платіжна інструкція № 5 від "29" лютого 2024 р. на суму 100000,00 грн., а разом на суму 2933447,18 грн. (т.с. 1 а.с. 8-11). Відповідно до п.5.1. договору факторингу №29/12-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього Договору. Таким чином, відповідно до умов вказаного договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами.
Так, відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» від 16.11.2023 року (копія із закриттям ПІБ боржників - т.с. 1 а.с. 38-39, 89-90) до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00405.005584553 від 12.08.2019.
Крім того, позивачем ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до його вищезазначеного позову було надано також Витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року (т.с. 1 а.с. 36, 93), який суд першої інстанції помилково визнав неналежним доказом для підтвердження факту переходу права вищезазначеної вимоги до ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором до позивача від ТОВ «ФК «СОНАТІ» за вищезазначеним договором факторингу від 29.12.2023 року.
Оскільки, суд першої інстанції помилково не врахував у цій справі таке.
Витяг з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, завірений печаткою і підписом особи, що сформувала витяг - Романом Мариничем – директором позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», в цілому відображає інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номера відповідного договору, що узгоджується із вимогами ст. 95 ч. 2 ЦПК України, за змістом якої: «…Письмові докази додаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього…». 
Проте, апеляційним судом встановлено, що, при дослідженні вищезазначеного Витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, який сам по собі в силу вимог закону вже є достатнім належним доказом переходу права вимоги до позивача в силу вимог закону, суд першої інстанції не витребував у позивача такий реєстр в цілому. Тому, позивач, з урахуванням підстав відмови судом в його позові у цій справі оскаржуваним рішенням, надав його лише як додатковий доказ в обґрунтування свого вищезазначеного позову у цій справі вперше апеляційному суду до вищезазначеної його апеляційної скарги (реєстр боржників, підписаний сторонами договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, який підтверджує право переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00405.005584553 від 12.08.2019 (т.с.1 а.с.215-242(т.с. 1 а.с. 215-242 - без закриття ПІБ боржників, який при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах цієї справи не можна вважати новим доказом у цій справі, та який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача). 
Хоча, оскільки, 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» (Клієнт) та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) було укладено договір факторингу №29/12-23. Договором передбачено, що права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (додаток до договору). Цей додаток має 20 двосторонніх аркушів формату А3 і містить персональні дані сотень фізичних осіб, а саме реєстр містить 3414 боржників на загальну суму 201523032,12 грн. У зв`язку з тим, що позивач є однією із сторін, що підписала вказаний документ, прийнято рішення про доцільність виготовлення «витягу» (додаток №8 до позовної заяви) з даного реєстру і подання його до суду за підписом посадової особи – директора ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» замість виготовлення копії безпосередньо самого документа.
Так, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» правильно вважало, що у вказаній справі було б недоцільно надавати суду повний реєстр 3414 боржників за Договором факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року, тому надання завіреного витягу щодо актуального боржника, а саме відповідача, є раціональним і законним способом надання доказів. Апеляційним судом встановлено, що належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні.
Оскільки, відповідач ОСОБА_1 у цій справі зустрічного позову про визнання вищезазначеного договору факторингу від 29.12.2023 року №29/12-23, укладеного між ТОВ «ФК «СОНАТІ» (Клієнт) та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор), недійсним у цій справі не подавала та правомірність останнього у цій справі чи окремо не оспорювала (належні, допустимі докази протилежного (рішення суду в іншій справі про визнання цього договору недійсним тощо) у цій справі відсутні та стороною відповідача апеляційному суду не надані.
За таких обставин, суд першої інстанції у цій справі при ухваленні рішення у цій справі мав виходити також із презумпції правомірності і вказаного правочину (договору факторингу від 29.12.2023 року №29/12-23 - ст. 204 ЦК України), у тому числі за п.2.2. якого права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі 201460702,30, що складає розмір Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Водночас, п.13.1. договору факторингу №29/12-23 передбачено, що цей Договір, додатки до нього та інші документи, зазначені у цьому Договорі, становлять цілісний договір та домовленість Сторін стосовно відступлення Прав Вимог та надання фінансування.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.
За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» слід задовольнити частково, рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року у цій справі скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови; позов ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» задовольнити; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» суму заборгованості у розмірі 135160,24 грн, що складається з заборгованості за основним боргом в сумі 61196,68 грн, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками в сумі 73963,56 грн.
Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 137, 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України, в разі задоволення апеляційної скарги позивача частково та позову позивача у повному обсязі у цій справі: 
- відповідач не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у тому числі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу; 
- з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді:
= судового збору 6056,00 грн. (розрахунок: судовий збір за позовну заяву у суді першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. (т.с. 1 а.с. 72-73) + судовий збір за апеляційну скаргу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3633,60 грн. (т.с. 1 а.с. 244), 
= витрат на професійну правничу допомогу (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Маслюженко М.П. – копія т.с. 1 а.с. 12-12 зворот) у зменшеному загальному розмірі 7000,00 грн. (розрахунок: у розмірі 4000,00 грн. замість 7200,00 грн. заявлених у суді першої інстанції (п. 4 позовної заяви – т.с. 1 а.с. 6, - ордер адвоката на представництво позивача у всіх судових інстанціях; – (т.с. 1 а.с. 7); - договір позивача з АО «АЛЬЯНС ДЛС» в особі Маслюженко М.П. з позивачем від 01.04.2024 року про надання правничої допомоги № 1/04 - із додатками до нього – детальним розрахунок вартості послуг (прейскурантом) та - актом прийому-передачі послуг правничої допомоги копія - т.с. 1 а.с. 13-18), - підписаним сторонами без зауважень актом від 05.05.2025 року приймання передачі послуг з правничої допомоги на загальну суму 7200,00 грн.(проведення юридичного та фінансового аналізу боржника – 1200,00 грн. + складання, підписання та подання до суду першої інстанції вищезазначеного позову позивача у цій справі – 6000,00 грн. (т.с. 1 а.с. 42) + 3000,00 грн. замість 8400,00 грн. в апеляційному суді (підписаний сторонами без зауважень акт приймання-передачі послуг правничої допомоги між позивачем та АО АЛЬЯНС ДЛС» в особі Маслюженко М.П. на загальну суму наданих послуг 8400,00 грн.(складання, підписання та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі) - копія т.с. 1 а.с. 243-243А), з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України та, відповідно, складності цієї справи, ціни позову, виконаних робіт та послуг адвокатом, часу витраченого на них, а також, розумності, справедливості та пропорційності останніх у цій справі позовним вимогам позивача на загальну суму 135160,24 грн. (т.с. 1 а.с. 1). 
Оскільки, ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, а також не встановлено форму такого документу. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Тому, надані стороною позивача у цій справі суду першої та апеляційної інстанції вищезазначені документи на підтвердження у тому числі понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема акти виконаних робіт адвокатом адвокатського бюро із позивачем (т.с. 1 а.с. 42, 243-243А), є належними письмовими доказами понесення останніх позивачем у цій справі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» задовольнити частково.
Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2026 року у цій справі скасувати.
Ухвалити у цій справі нове судове рішення у вигляді постанови.
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 43575686) суму заборгованості у розмірі 135160,24 грн, що складається з заборгованості за основним боргом в сумі 61196,68 грн, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками в сумі 73963,56 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 43575686) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору 6056,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 7000,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 06.07.2026 року, оскільки у період з 04.07.2026 року по 05.07.2026 року включно мали місце вихідні дні.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А. 	Трофимова Д.А.