Справа № 533/312/26
Провадження № 2/533/340/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(за правилами спрощеного позовного провадження)
13 травня 2026 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді – Оксенюк М. М.,
за участю: секретаря судового засідання – Шуліки Л. Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
У С Т А Н О В И В
06.04.2026 через систему «Електронний суд» позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 26.05.2019 між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики №13/70715597 який підписано власноручним підписом відповідача, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн, на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на у мовах та в терміни визначені договором та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 41600,00 грн, з яких: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 1400,00 грн – заборгованість за платою; 35200,00 грн - пеня.
28 грудня 2023 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-91/23, згідно з яким останній набув право вимоги до боржників, зокрема, й до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №13/70715597 від 26.05.2019.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у загальному розмірі 41600,00 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2662,40 грн.
Згідно ухвали суду від 09.04.2026 справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення (а.с.45).
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву позивача до суду не направив.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 26 травня 2019 року між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір позики №13/70715597, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 5000,00 грн (п.1.2.), повернути кредит у строк по 08 червня 2019 року (п.3.5) (а.с. 9).
Відповідно до п.2.1. визначено, що позичальник повинен сплатити позикодавцю плату за договором у розмірі 1400,00 грн, яка визначається з розрахунку (за фіксованою незмінною ставкою) 2% від суми позики за кожен день користування в межах строку передбаченого п.3.5. договору.
Відповідно до п.1.1 договору, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі встановленому цим договором, а позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю та сплатити плату за договором у порядку та строки, передбачені цим договором.
Пунктом 3.6. договору сторони на підставі ст.534 ЦК України досягли згоди про такий порядок погашення заборгованості за цим договором: в першу чергу сплачується пеня; в другу чергу сплачуються проценти згідно п.5.6. договору; в третю чергу сплачується плата згідно п.2.1. договору; - в четверту чергу сплачується сума позики.
Пунктом 5.2. договору визначено, що за порушення позичальником строків погашення грошових зобов`язань за цим договором, позикодавець має право вимагати від позичальника сплатити позикодавцю пеню.
Відповідно до п.5.3. договору, у випадку нарахування позикодавцем пені, така пеня нараховується у розмірі 2% відсотка від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості.
Відповідно до п.5.6. договору, сторони на підставі статті 625 ЦК України досягли згоди у випадку прострочення сплати позичальником своїх грошових зобов`язань за цим договором, позичальник зобов`язується на вимогу позикодавця сплатити 732 проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання.
Окрім цього договором визначено, що закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, яке мало місце під час дії договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення договору (п.8.2. договору). Умови цього договору, які залишились стороною невиконаними частково або в повному обсязі, після закінчення строку дії договору зберігають чинність (продовжують діяти) до їх повного виконання (п.8.3. договору).
Нормою п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК України).
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного Кодексу України.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
На виконання умов договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконав належним чином, внаслідок чого станом на день подання позову утворилась заборгованість в загальному розмірі 41600,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1400,00 грн - заборгованість за платою за позику, 38200,00 грн – заборгованість за неустойкою, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.13-18).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами.
28.12:2023 між ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №01.02-91/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, що підтверджується платіжною інструкцією №9408 від 29.12.2023 (а.с.19-30).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-91/23 від 28.12:2023, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41600,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1400,00 грн - заборгованість за платою за позику, 38200,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (а.с.31-32).
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачем.
Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами.
Позивач станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача, має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі, який відповідачем не оспорювався.
Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань перед позивачем за договором позики №13/70715597 від 26.05.2019, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача в частині стягнення тіла кредиту та плати за позикою за вказаним договором є законною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в загальній сумі 8325,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 1400,00 грн – заборгованість за плати за позикою.
Щодо нарахованої позивачем неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань за період з 09.06.2019 по 25.05.2020, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до приписів ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (станом на дату виникнення спірних правовідносин - у період нарахування процентів кредитором з 01.03.2020 по 25.05.2020) було передбачено, що у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Карантин, установлений постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), діяв на території України з 12.03.2020 до 30 червня 2023 року.
Тобто у період з 01.03.2020 по 25.05.2020 споживач звільняється законом від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення за кредитним договором. Будь-які платежі, нараховані у вказаний період за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за кредитним договором підлягають списанню кредитодавцем.
У даній справі, недвозначно вбачається, що умови кредитного договору, а саме п.5.3. договору передбачають, що у випадку нарахування позикодавцем пені, така пеня нараховується у розмірі 2% відсотка від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості.
Отже вимогу в частині стягнення пені задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача пеню в розмірі 26600,00 грн (за період з 09.06.2019 по 29.02.2020 включно).
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №13/70715597 від 26.05.2019 в загальному розмірі 33000,00 грн, з яких: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 1400,00 грн – заборгованість за платою; 26600,00 грн – заборгованість за пенею.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 41600,00 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 33000,00 грн, що становить 79,33% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2112,08 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: вулиця Іллінська, буд.8, місто Київ, 04070) заборгованість за договором позики №13/70715597 від 26.05.2019 у загальному розмірі 33000,00 грн (тридцять три тисячі гривень 00 копійок), з яких: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 1400,00 грн – заборгованість за платою; 26600,00 грн – заборгованість за пенею.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2112,08 грн.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити позивачу, що має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги впродовж тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.
Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М. Оксенюк