Справа № 156/403/26
Номер провадження 2-о/156/26/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11 червня 2026 року сел.Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Комзюк Н.Н.,
за участю:
секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,
представника заявника Колодійчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Колодійчук Н.В. звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області із заявою, у якій, з урахуванням уточнень просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право власності на землю, зареєстрованого в Книзі державних актів на право власності на землю за №452 від 24.02.2003, виданого на підставі розпорядження Іваничівської районної державної адмвнвстрації №43 від 11.02.2003. 
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом, однак вона не може оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку, оскільки у Державному актів на право власності на землю є невідповідність у прізвищі та імені власника, а саме вказано, що власник ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 . Через ці розбіжності нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 24.04.2026 прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі за вказаною заявою.
У судовому засіданні адвокат Колодійчук Н.В.заяву підтримала та просила її задовольнити.
Представник Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області Сапожник А. подав заяву про розгляд справи без його участі.
Вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй рухоме та нерухоме майно. 
За життя, а саме 22.12.2006, Луковичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області посвідчено заповіт, за умовами якого ОСОБА_2 зробила розпорядження щодо належного їй права на земельну частку (пай) на користь своєї онуки ОСОБА_1 (заявника у справі). 
Факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 , встановлено рішенням Іваничівського районного суду Волинської області у справі №156/1043/25 від 23.04.2026, яке набрало законної сили та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України є преюдиційним для розгляду цієї справи. 
Для оформлення своїх спадкових прав за заповітом заявник 21.08.2025 звернулася до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Завіши Л.Я. Постановою приватного нотаріуса №77/02-31 від 21.08.2025 заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з наявністю розбіжностей у правовстановлюючому документі. 
Зокрема, у Державному акті на право приватної власності на землю, зареєстрованому в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 452 від 24.02.2003, виданому на підставі розпорядження Іваничівської районної державної адміністрації №43 від 11.02.2003 на земельну ділянку площею 2,26 га (розташовану на території Луковичівської сільської ради Іваничівського району), ім`я та прізвище власника помилково зазначено як « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_2 ». 
Досліджені судом письмові докази підтверджують, що особа, на яку оформлено Державний акт, та спадкодавець ОСОБА_2 є однією і тією ж особою. 
Так, згідно з паспортом громадянина України, карткою платника податків та свідоцтвом про смерть спадкодавця, її повне ім`я ОСОБА_2 . 
Крім того, відповідно до Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/258-n/2 від 26.02.2025, фонетичні та графічні розходження в написанні прізвищ « ОСОБА_5 » та «Місько» в ареалі документальної фіксації зумовлені взаємовпливом української та російської мов, а самі прізвища у наданих документах є ідентичними.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає повністю доведеним факт належності вказаного Державного акта померлій ОСОБА_2 . 
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати її право на спадкування нерухомого майна за заповітом, а іншого порядку виправлення помилки у правовстановлюючому документі у зв`язку зі смертю власника та ліквідацією органу, що видав документ, закон не передбачає. Спору про право на вказану земельну ділянку судом не виявлено, заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує. 
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області (місцезнаходження: вул. Незалежності, буд. 12, с. Павлівка Володимирського району Волинської області, код ЄДРПОУ: 04333342), про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити. 
Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право власності на землю, зареєстрованого в Книзі державних актів на право власності на землю за №452 від 24.02.2003, виданого на підставі розпорядження №43 від 11.02.2003 Іваничівською районною державною адміністрацією. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.Н. Комзюк