Справа № 163/940/26
Провадження № 3/163/748/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року        місто Любомль
Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,
з участю особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника Кривошея А.М.,
розглянувши направлений відділенням поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області протокол серії ЕПР1 №627024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и в :
Старшим інспектором відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено протокол про те, що ОСОБА_1 об 11:46 год. 29.03.2026 по вулиці Карповича в селі Підгороднє Ковельського району Волинської області, керував електровелосипедом "Газель" та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП. 

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив суд провадження в справі закрити. Показав, що дійсно керував велосипедом в селі Підгороднє 29.03.2026 та був зупинений працівниками поліції. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, так як вважав, що не повинен проходити такий огляд, оскільки він керував велосипедом. 
Захисник Кривошей А.М. висловив свою правову позицію про відсутність в діях його підзахисного складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просив провадження у справі закрити. Надав пояснення аналогічні письмовому клопотанню про закриття провадження у справі.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №627024, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, результату алкотесту Драгер, направлення на медичний огляд, зобов`язання до протоколу, відеозапису події встановлено таке:
Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у такому стані, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Отже, для правильної кваліфікації дій особи за вказаною нормою визначальним є встановлення: чи є об`єкт, яким керувала особа, транспортним засобом; а також чи є особа суб`єктом правопорушення, передбаченого зазначеною статтею.
Відповідно до Правила дорожнього руху України транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також установленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Механічним транспортним засобом визнається транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
При цьому Правила дорожнього руху визначають, що: велосипед - це транспортний засіб, крім крісел колісних, який приводиться в рух мускульною силою людини, що знаходиться на ньому; велосипедист — особа, яка керує велосипедом.
Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами» дає визначення: 
легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Отже, визначальною ознакою такого електричного транспортного засобу є приведення його в рух виключно за допомогою електричного двигуна.
Водночас чинне законодавство України не містить окремого визначення понять «електровелосипед» або «гібридний електровелосипед», тобто таких транспортних засобів, що приводяться в рух за допомогою мускульної сили людини, де електродвигун виконує виключно допоміжну функцію і не слугує самостійним (автономним) джерелом руху.
Описаний принцип (коли крутиш педалі — двигун допомагає, не крутиш — він не їде) у міжнародному праві називається Pedelec ( ОСОБА_2 ) або система PAS (Pedal Assist System). Згідно з цим принципом такий електровелосипед призначений для руху за допомогою мускульної сили, а двигун лише допомагає і автоматично вимикається, якщо велосипедист перестає крутити педалі.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що громадянин ОСОБА_1 пересувався на велосипеді шляхом застосування мускульної сили, а саме — обертав педалі, що чітко зафіксовано на відеореєстраторі працівників поліції. Ознак приведення такого засобу в рух виключно за допомогою електродвигуна матеріали справи не містять.
Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 одразу повідомляв працівникам поліції про те, що хоча велосипед обладнаний допоміжним електродвигуном, однак акумуляторна батарея не працює, у зв`язку з чим фактично не допомагає полегшенню обертання педалей.
Доказів перевірки працівниками поліції технічного стану електродвигуна, його потужності, можливості самостійного руху транспортного засобу виключно за рахунок електротяги або належності такого засобу до легкого персонального чи низькошвидкісного легкого електричного транспортного засобу матеріали справи не містять.
За таких обставин суд приходить до висновку, що за своїми фактичними ознаками транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , у конкретних обставинах цієї справи виконував функцію саме велосипеда, а останній виступав велосипедистом, а не водієм чи іншою особою.
Суд також враховує, що санкція ст. 130 КУпАП прямо передбачає відповідальність водіїв та інших осіб, однак не містить окремої вказівки на велосипедистів як спеціальних суб`єктів такого правопорушення.
Натомість відповідальність пішоходів, велосипедистів та осіб, які керують гужовим транспортом, і погоничів тварин за порушення Правил дорожнього руху, зокрема за керування велосипедом у стані сп`яніння, передбачена спеціальною нормою – ст. 127 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. 
За принцип «in dubio pro reo»: у разі наявності сумнівів щодо фактичних обставин справи або доказів, вони мають тлумачитися на користь особи, яка притягується до відповідальності.
Суд зобов`язаний дотримуватися стандартів ЄСПЛ, які включають тлумачення сумнівів на користь особи в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд). Суд, що розглядає справу, повинен переконатися у доведеності вини особи беззаперечними доказами. У разі їх відсутності справа підлягає закриттю. Це гарантія захисту прав людини в умовах правової держави.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №627024 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області         С.А. Шеремета