Кримінальне провадження №629/3396/26
Номер провадження 1-кп/629/262/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді       ОСОБА_1 ,
за участю секретаря      ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження №12026226110000085 від 02.04.2026, які надійшли з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 23.04.2026, відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого, 
- 31.07.2001 року Лозівським міським судом Харківської області за ст.81 ч.3,140 ч.2,141 ч.3,145 ч.1,206 ч.3,42,44 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 10.02.2006 року за відбуттям строку покарання;
- 18.09.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільненого 18.08.2010 року за відбуттям строку покарання;
- 05.04.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.297 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 04.10.2014 року за відбуттям строку покарання;
- 21.02.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 08.08.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2,71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільненого 08.09.2021 року за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
встановив:

01.04.2026 року  ОСОБА_3 , близько 21-20 год., більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, знаходячись у приміщенні коридору третього поверху під?їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , разом з раніше знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив словесну сварку із своєю цивільною дружиною, в ході якої усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотиву особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вирвав у останньої з рук ключі до яких закріплений брелок у вигляді металевого ланцюжка, загальною довжиною 46 см та наніс ними один удар в область долонної поверхні лівої руки, якою ОСОБА_4 закривала своє обличчя, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани на долонній поверхні проксимальної фаланги 4-го пальця лівої кисті, яке за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням (згідно п.2.3.5 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_7 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також до обвинувального акту додана письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , згідно якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з наслідками надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч.2 ст.381КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
За встановлених органом досудового розслідування обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3  встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має не зняті і не погашені в установленому порядку судимості, неодноразово (більше 20 разів) притягався до адміністративної відповідальності (жоден із штрафів накладених за вчинення не сплачено), офіційно не працює, неодружений, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 09.02.2026, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестабільністю, порушення поведінки та соціального дезадаптацією, має постійне місце проживання, згідно висновку експерта №265 за результатами судово-психіатричної експертизи від 21.04.2026 ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання з формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю; відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_3 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем якого характеризується негативно.
Хоча щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні дізнавачем та прокурором зазначено як обставину, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, проте суд до визначення щирості каяття, ставиться критично і не визнає щире каяття обвинуваченого обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки фактично обвинувачений ОСОБА_3 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень, належних висновків для себе не зробив та умисно вчинив нове кримінальне правопорушення, тобто щире каяття обвинуваченого фактично ототожнено з визнанням останнім своєї вини.
Крім визнання особою факту скоєння протиправних дій, розкаяння передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в кримінальному правопорушенні, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. Факт щирого каяття особи в скоєнні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Також суд бере до уваги і ставлення обвинуваченого до вчинених ним кримінальних правопорушень та його поведінку після цього.
Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства з обов`язковим залученням до праці, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України – ключі з металевим брелком у вигляді ланцюжка сірого кольору, загальною довжиною ланцюжка 46 см, довжиною однієї ланки ланцюжка 0,5 см та шириною однієї ланки ланцюжка 0,5 см, які згідно зберігальної розписки знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - повернути потерпілій.
Керуючись ст.371,381,382,374 КПК України, суд, - 

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8