Справа № 127/22215/26 
Провадження № 3/127/4434/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 липня 2026 року	м. Вінниця	

Cуддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №697101 від 19.06.2025, 03.02.2026 року о 21 год. 15 хв. у м. Київ, шосе Столичне 4А км пішохід ОСОБА_1 перетинав проїзну частину Столичне шосе в районі будинку 4а у невстановленому місці зліва на право відносно руху транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в другій смузі руху з наявних чотирьох, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби механічні пошкодження, чим порушила п. 4.14, 4.14.а, 4.7, 1.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У судове засіданні  ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку визначеному законодавством, доказів поважності причин неявки, а також клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не надала. Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.
За вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлена можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи що присутність особи при розгляді даної категорії справ в розумінні ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, і повинна нести відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.
Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Згідно з п. 4.7. Правил дорожнього руху, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.
Згідно з п.п. 4.14.а, 4.14.г Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.
Судом встановлено, що 03.02.2026 року о 21 год. 15 хв. у м. Київ, шосе Столичне 4А км пішохід ОСОБА_1 перетинав проїзну частину Столичне шосе в районі будинку 4а у невстановленому місці зліва на право відносно руху транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в другій смузі руху з наявних чотирьох, під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби механічні пошкодження, чим порушила п. 4.14, 4.14.а, 4.7, 1.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
По зазначеному факту 04.02.2026 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №12026100000000120.
Постановою про закриття кримінального провадження від 24.04.2026 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026100000000120 від 04.02.2026 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортними засобами, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілого закрито за відсутності в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Копію постанови та копії матеріалів досудового розслідування направити до УПП у м. Києві ДПП для вирішення питання про притягнення пішохода ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 да адміністративної відповідальності за порушення ними ПДР України.
До протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №697101 від 19.06.2025 суду надані: копія рапорту інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП від 03.02.2026, рапорт слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Павла Матющенка, протокол допиту свідка ОСОБА_2 від 10.02.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 01.04.2026 року, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.02.2026 разом із схемою місця ДТП відповідно до якої зафіксовано розташування транспортних засобів, висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС №СЕ-19/111-26/12222-ІТ від 16.03.2026.
Із висновку експерта №СЕ-19/111-26/12222-ІТ від 16.03.2026 вбачається, зокрема, що: у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів: 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху; у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_1 шляхом застосування екстреного гальмування; у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 з технічної точки бору, не вбачається невідповідностей вимогам пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху; у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, дії водія автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не перебувають у причинному зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди; у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, оцінка дій пішохода ОСОБА_1 , в тому числі і щодо причинного зв?язку між ними та виникненням дорожньо-транспортної пригоди, не потребує застосування спеціальних знань, а тому може бути дана органами досудового розслідування або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху.
Із письмових показань ОСОБА_2 від 10.02.2026 слідує, що 03.02.2026 приблизно о 21 год 15 хвилин, він керував автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_3 , та рухався зі сторони ст. м. «Видубичі» в бік пр-т. Науки, проїзною частиною Столичного шосе в м. Києві. Рухаючись проїзною частиною Столичного шосе в 2-й смузі руху та наближаючись до АЗС «KLO», яка була розташована відносно нього ліворуч за адресою: м. Київ, вул. Камишинська, 4-А, він раптово для себе виявив, що приблизно між крайньою лівою смугою руху (4-ю смугою) та третьою смугою руху з?явився темний силует, який швидко переміщувався в напрямку його смуги,  ОСОБА_2  відразу почав застосовувати екстрене гальмування, після чого, вже зближуючись з цим силуетом, він зміг розгледіти у ньому пішохода, щоб біг. Біг його був швидким, але він біг невпевнено, був дуже сильно нахилений вперед, ніби «запліталися ноги», та як мені здалося перед наїздом останній почав падати. По характеру бігу пішохода, він думає, що пішохід перебував у стані сильного сп?яніння. В ході застосування екстреного гальмування цього було не достатньо і відбулося зіткнення (удар). В момент дорожньо-транспортної пригоди швидкість автомобіля котрим він керував становила приблизно 50 км/год. Перед керуванням алкогольні напої, сильнодіючі лікарські препарати, наркотичні речовини я не вживав. В салоні автомобіля він перебував один. Після вказаного вище зіткнення він відразу зупинив свій автомобіль, вийшов відразу з салону автомобіля, та виявив, що попереду керованого ним автомобіля в першій смузі руху лежить тіло пішохода, чоловічої статі віком приблизно 30 років, який був одягнутий повністю в темний одяг. При цьому, потерпілий  ОСОБА_2 вважає винним у даній пригоді виключно пішохода чоловічої статті приблизно 30 років, на котрого він здійснив наїзд, оскільки останній порушив ПДР та перебігав проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля яким він керував в недозволеному для цього місці, в свою чергу він дотримався всіх правил дорожнього руху, та рухався на технічно справному транспортному засобі.
Із письмових показань ОСОБА_1 від 01.04.2026 вбачається, що 03.02.2026 приблизно 21.00 год. він разом із своїм колегою ОСОБА_3 вирішили піти на заправку, яка розташована була біля проїзної частини Столичного шосе, для того щоб купити сигарети. вони працювали на будівельній території поруч з адресою: м. Київ, вул. Промислова, 4, там ще поруч є озера. Далі він запам`ятав, що вони вийшли з АЗС, та в подальшому до він прийшов до тями у медичному закладі, де йому медичні працівники повідомили, що він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Як саме сталася вказана ДТП за його участі він не зміг повідомити, оскільки отримав травми голови, не пам?ятає як я підходив до дороги, та як її перетинав. В той вечір був одягнутий у темний одяг. Крім того, повідомив, що увечері перед вказаною ДТП пив горілку у кількості приблизно 300 грам.
Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог пунктів 1.5, 4.7, 4.14.а, 4.14.г ПДР. Недотримання ним зазначених вимог ПДР призвело до наслідків згаданої вище ДТП. Тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП.
Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією закону, що встановлює адміністративну відповідальність, у виді штрафу.
Разом з тим, судовий збір у розмірі 665,60 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, 124, 276, 279, 283, 284, 287 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя         Шаміна Юлія Анатоліївна