Справа № 211/13788/25
Провадження № 2-о/211/86/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
10 червня 2026 року
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Костенко Є.К.,
присяжних: Василькової Т.М., Журавльової Л.Д.,
за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,
представника заявника Співак В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,
В С Т А Н О В И В:
Представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Співак В.А. звернулася до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . ОСОБА_2 проходив військову службу за контрактом на посаді навідника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_3 у званні молодшого сержанта. 21.04.2023 ОСОБА_1 отримала сповіщення №266 від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 15.04.2023 під час участі в бойових діях по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічи збройної агресії російської федерації, поблизу н.п. Бахмут Донецької області, ОСОБА_2 зник безвісті. У ході розслідування заявнику стало відомо, що 15.04.2023 в районі м. Бахмут молодший сержант ОСОБА_2 виконував бойове завдання згідно бойового наказу командира В/ч НОМЕР_3 від 11.04.2023 №20 з оборонного бою, приблизно о 09-10 год. розпочався обстріл 120 мм міномету збройними силами рф по позиції «НЕПТУН» внаслідок чого зник зв`язок з позицією, на якій знаходився молодший сержант ОСОБА_2 . Після закінчення обстрілів була проведена перевірка особового складу під час якої з`ясувалось, що молодший сержант ОСОБА_2 зник безвісти, на зв`язок не виходив, серед евакуйованих, поранених та загиблих не було. Вказані відомості зафіксовані в акті службового розслідування. ОСОБА_1 звернулася до поліції та на підставі її заяви було зареєстровано кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2023 за №12023041720000461. ОСОБА_2 включений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин. Оголошення померлим ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення державної допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця. У зв`язку з чим, просила суд оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а днем його смерті вважати дань зникнення безвісти – 15.04.2023.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою залишено без руху. 15.12.2025 року до суду надійшла уточнена заява, якою недоліки усунуті.
Ухвалою суд від 23.12.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
Представник заявниці адвокат Співак В.А., була присутня у судових засіданнях, в останнє не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без їх участі та підтримала вимоги у повному обсязі.
Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, стосовно рішення покладаються на розсуд суду. Міністерство оборони України звертає увагу на позицію ВП ВС, викладену у постанові від 11.12.2024 №755/11021/22, та вважає звернення з заявою передчасним.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Дзержинським відділом РАЦС.
ОСОБА_2 проходив службу у ЗСУ.
21.04.2023 ОСОБА_1 було направлено сповіщення про те, що її син, молодший сержант ОСОБА_2 15.04.2023 зник безвісті під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Бахмут Донецької області.
За фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 було проведено службове розслідування, опитані особи, яким було відомо про обставини даної події, та складено акт розслідування, згідно з яким встановлено, що причинами та умовами зникнення безвісті ОСОБА_2 є ведення бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації. Вказаним актом встановлено, що 15.04.2023 приблизно о 09:10 в районі м. Бахмут Донецької області розпочався мінометний обстріл позиції "НЕПТУН", де перебував і солдат ОСОБА_2 , внаслідок чого спочатку був втрачений зв`язок з позицією, а пізніше було втрачено у саму позицію. З цього моменту ОСОБА_2 на зв`язок не виходив, серед евакуйованих, загиблих та поранених його виявлено не було. Зазначені обставини підтверджені молодшим сержантом ОСОБА_4 та лейтенантом ОСОБА_5 .
Наказом №880 від 14.06.2023 «Про результати службового розслідування» також підтверджено, що ОСОБА_2 зник безвісті 15.04.2023 у результаті виконання обов`язків військової служби, внаслідок обстрілу противником зі 120 мм міномету під час виконання бойового завдання.
Відділенням поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до ЄРДР №12023041720000461 від 22.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20231211-794, який сформовано 11.12.2023, ОСОБА_2 вважається зниклим на території бойових дій.
З виписку з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, виданого ДП «Український національний центр розбудови миру» від 05.11.2025 №08-11/37694, від 21.05.2026 №08-06/26687 вбачається, що відомостей про перебування ОСОБА_2 в полоні не виявлено. 
Також до матеріалів справи було долучено переписку ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , який у цей день - 15.04.2023 пребував на позиції з ОСОБА_2 . З наданої розмови вбачається, що ОСОБА_8 повідомляє, що був бій, ОСОБА_9 вийшов в коридор і став біля вхідних дверей, що було неправильною бойовою позицією, допомогти він йому нічим не зміг, з тих, хто перебував на "НЕПТУН" живий залишився тільки ОСОБА_10 , який був евакуйований до бою.
Крім того, в ході судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що в квітні 2023 року отримав посилку «Новою поштою», у якій був військовий квиток та паспорт брата ОСОБА_2 , та яку направив його побратим. У військкоматі отримали сповіщення про те, що ОСОБА_2 зник безвісті у м. Бахмут. Після цього свідок набрав командира, який дав телефони родичів інших зниклих безвісті. В телеграмі створили групу, стало відомо, що 2 чоловіка потрапили в полон, у травні 2023 року їх повернули додому, але вони не захотіли спілкуватись особисто. Через створену групу йому повідомили, що ОСОБА_2 під час бою ІНФОРМАЦІЯ_3 зайняв неправильну позицію, вагнерівець в той бік кинув гранату. Ще пізніше звільнили ще двох військових з полону, які повідомили, що було багато вибухів, шансів вижити у брата не було. Пізніше у 2024 році ще 2-х ідентифікували, серед них був хлопець, який був на позиції разом з братом. ОСОБА_11 , якого визволили з полону, був з братом на позиції, розповідав, що вагнер кинув у брата гранату, у цей день командир відмовився їх вести у бій, бо були не підготовлені, але призначили іншого тимчасового через якого всі загинули. 
Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію російської федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року. На цей час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Надаючи оцінку доводам Міністерства оборони України суд зазначає, що дійсно Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 дійшла висновків, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Також у вищезазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Разом із цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув 18.02.2026 касаційну скаргу у справі №759/22513/24 конкреизував висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22, та зазначив, що Велика Палата Верховного суду у цій справі вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України. На підставі чого Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/11021/22 не формулювала висновок для ситуації, коли територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця, на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником, тому у таких випадках суд може оголосити особу померлою за наявності достатніх доказів.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376, територія м. Бахмут Донецької області з 12.12.2023 не відноситься до територій, де ведуться активні бойові дії, а з 13.12.2023 по теперішній час перебуває під тимчасовою окупацією російською федерацією.
З огляду на зазначене, суд вважає, що до даних правовідносин в частині визначення строку, встановленого ст. 46 ЦК України, підлягає врахуванню саме позиція, висловлена у постанові Верховного Суду від 18.02.2026 у справі №759/22513/24, тому суд не враховує доводи Міністерства оборони України щодо передчасності звернення заявника до суду.
Зі змісту заяви судом встановлено, що потреба для заявниці у оголошенні померлим її сина ОСОБА_2 необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть та оформлення державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що матеріали справи достатньо підтверджують факт ймовірної загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навідника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_3 .
Також судом враховано, що заявниця звернулась до суду із заявою 28.11.2025, тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини 2 статті 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків ВП ВС, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, та доповнених постановою Верховного Суду від 18.02.2026 у справі №759/22513/24, суд зазначає, що подана заява про оголошення особи померлою підлягає до задоволення, та ОСОБА_2 слід оголосити померлим з дня його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того, суд зауважує, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Частиною 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 46-48 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 247, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, який загинув під час виконання військового обов`язку по захисту держави України, визначивши місцем смерті м. Бахмут Донецької області.
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати 15.04.2023.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 10.06.2026.
Суддя Костенко Є.  К

Присяжні Василькова Т.М.

Журавльова Л.Д.