СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/14355/25
пр. № 2-др/759/94/26
02 червня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Твердохліб Ю.О., за участю секретаря судових засідань Жиглій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання недійсним окремих положень договору купівлі-продажу майнових прав, його розірвання, стягнення вартості майна, пені, моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з вищевказаним позовом до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ».
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30.04.2026 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання недійсним окремих положень договору купівлі-продажу майнових прав, його розірвання, стягнення вартості майна, пені, моральної шкоди задоволений частково, ухвалено: визнати недійсним пункт 2.3 договору в частині встановлення неустойки, а саме фрази: «зі сплатою неустойки на користь продавця у розмірі 1 % від внесеної суми» та пункт 3.7 в частині встановлення неустойки, а саме фрази: «за винятком неустойки на користь продавця у розмірі 3 % від внесеної суми»; розірвати договір купівлі-продажу від 08 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ»; стягнути з Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3 742 992 (три мільйони сімсот сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок; стягнути з Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 1 638 109 (один мільйон шістсот тридцять вісім тисяч сто дев`ять) гривень 44 копійки та у відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
04.05.2026 року через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки, на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України, як у позовній заяві, відповіді на відзив так і під час судових дебатів у справі здійснив розрахунок та заявив відповідну заяв про компенсацію судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи №759/14355/25. Позивач просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №759/14355/25, яким стягнути з Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на користь ОСОБА_1 документально підстерджених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 80 тис. грн.
Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд вважає можливим розглядати питання ухвалення додаткового рішення у цій справі без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в судове засідання сторони не викликались (ч. 4 ст. 270 ЦПК України), в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 
Суд, перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані докази, вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу представником позивача подано до суду: договір про надання правової допомоги від 30 травня 2025 року, укладений між АБ «Владислав Розмош та партнери» та позивачкою, у якому зазначено, що вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката складності доручення.
Вартість години роботи керуючого чи учасника бюро складає 5 000,00 грн, адвоката, спеціаліста - 3 500,00 грн, помічника адвоката - 2 500,00 грн (без ПДВ).
Згідно акта №1 від 04.05.2026 року виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 30.05.2025 року вивчення матеріалів справи, аналіз норм чинного законодавства, судової практики, підготовка та подача позову до суду (6 годин роботи адвоката, підготовлено 20 аркушів) становить 30 000,00 грн; підготовка та подання до суду відповіді на відзив (4 години роботи адвоката та підготовка 22 аркушів) - 20 000,00 грн; вивичення додаткових пояснень відповідача (3 години роботи адвоката, 11 аркушів); участь адвоката у 3 судових засіданнях 15 000,00 грн. Всього 16 годин роботи адвоката, підготовка 53 аркушів тексту, прибуття у 3 судові засідання - 80 000,00 грн.
У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.
Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 200/14113/18-а, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19, від 21 травня 2020 року у справі № 240/3888/19.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики ЄСПЛ, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01)).
Аналіз наданих адвокатом послуг свідчить про те, що такі пов`язані з розглядом цієї справи - адвокат підготував процесуальні документи по суті справи, здійснив аналіз обставин спірних правовідносин, приймав участь в судових засіданнях. Суд не має застережень до кваліфікації адвоката чи якості виконання ним обов`язків, підготовлених ним документів. 
Разом з тим суд, дійшов висновку, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу є завищеним. Суд визнає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. 
Враховуючи вищевикладене, складність справи, надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторін, врахувавши те, що від відповідача не надходило клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а також часткове задоволення позову, суд вважає справедливим відшкодування позивачу розмір його судових витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 260-261, 268, 270, 354, 452 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про визнання недійсним окремих положень договору купівлі-продажу майнових прав, його розірвання, стягнення вартості майна, пені, моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Інформація про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», код ЄДРПОУ 31958324, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 42.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 02.06.2026 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб