Справа № 373/3005/25
Провадження № 2/373/260/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В.В., розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в особі представника Паладич А. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1590305 від 24.06.2024 у розмірі 15 299,97 грн, а також судового збору в сумі 2 422,40 гривен.
В обґрунтування позову представник зазначила, що 24.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт https://sloncredit.ua/, було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 1590305, який підписаний позивачем та відповідачкою у відповідності до вимог ст. 12 Закону «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Сторони погодили тип процентної ставки 1,5% - фіксована. 
Відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн, які були перераховані йому 24.06.2024 надавачем платіжних послуг ТОВ «Пейтек Україна» на платіжну картку НОМЕР_1 , номер якої він зазначив при оформленні договору.
Взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору відповідач виконував не в повній мірі, не повністю сплачував обов`язкові періодичні платежі по процентам у розмірі та строки, погоджені сторонами в договорі.
31.03.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 1590305 від 24.06.2024 з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу заборгованість відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги складала 15299,97 грн. 
Таким чином, позивачем визначено заборгованість відповідача за договором № 1590305 від 24.06.2024 на дату складання позовної заяви в загальній сумі 15299,97 грн, що складається із заборгованості по кредиту 2999,97 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8190 грн та пені 4110 грн.
Ухвалою суду від 07.10.2025 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Поштове відправлення на ім`я відповідача ОСОБА_1 з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, що встановлена відповідно до інформації ЄДДР повернулись до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
За приписами ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
24.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту № 1590305. Договір підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Е067.
Відповідно до умов Договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 3000,00 грн Кредит надається строком 360 днів. (п.1.2., п. 1.3).Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту та споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до договору (п. 1.4).
Відповідно до п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом та застосовується у межах строку користування кредитом (360 днів). Пунктом 1.5.2 сторони погодили розмір зниженої процентної ставки 1 % в день.Знижена процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 14.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою будеперераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку.
Згідно з п 2.1 Договору товариствонадає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . 
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графіку платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору, визначено періодичність платежів 20 днів. Кількість платежів вісімнадцять. Кінцева дата сплати 19.06.2025. Перший платіж становить 600 грн, усі наступні по 900 грн та останній 3 900 грн. Реальна річна процентна ставка складе 11907,88 % річних. Загальна вартість кредиту складе 19 200 грн.
Договір та додаток до нього підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е 067.
У Паспорті споживчого кредиту надана інформація споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; загальні витрати за кредитом; орієнтовна загальні вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту. Паспорт підписано електронним підписом ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора А440.
Перерахування коштів відповідачу ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек Україна», яке надає послуги з переказу коштів відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів №01042024-2 від 2024-04-01, укладеного з ТОВ «Селфі Кредит». Довідкою підтверджено успішність перерахування коштів 24.04.2024 об 11:07 з переказу 3 000,00 грн на платіжну картку клієнта НОМЕР_2 , банк-еквайр АТ «ПУМБ», номер транзакції в системі системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» – d00efdca4690d39b444cd39797b0f8e3, session ID НОМЕР_2 , код авторизації 278816. 
Відповідач частково сплатив заборгованість за кредитним договором, сплативши три платежі – 14.07.2024 600 грн, які були зараховано на сплату відсотків за кредитом, 26.08.20243 012 грн, з яких 1 935 грн зараховано на сплату відсотків за користування кредитом та 1 077 грн як пеня за прострочення виконання зобов`язання; та 30.09.2024 2 388 грн, з яких 1 575 грн зараховано на сплату відсотків за користування кредитом і 813 грн як пеня за прострочення виконання зобов`язання.
31.03.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор) було укладено Договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) ТОВ «Селфі Кредит» суму фінансування. 
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 вбачається, що під номером 2278 значиться ОСОБА_1 , заборгованість якого за договором № 1590305 від 24.06.2024 складає суму 15299,97 грн, що включає в себе заборгованість по кредиту 2999,97 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 8190 грн та пеню в розмірі 4110 грн.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1590305 від 24.06.2024, складеного ТОВ «Свеа Фінанс» встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було нараховано щоденні проценти за користування кредитними коштами за період з 24.06.2024 по 31.03.2025 включно. У розрахунку враховано погашення відповідачем заборгованості за відсотками у розмірі 1 890,00 грн. У підсумковомузначенні розрахунку позивач станом на 31.03.2025 визначив заборгованість у загальному розмірі 15 299,97 грн, що включає в себе заборгованість по кредиту 2999,97 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 8 190 грн та пеню в розмірі 4 110 грн.
Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.
За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
У частинах першій, третій статті 509ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом 
Письмовими доказами доведено, що 24.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства було укладено електронний кредитний договір № 1590305, за яким ОСОБА_1 надано у кредит 3000,00 грн. 
Надання кредиту відповідачу здійснено в безготівковій формі шляхом переказу 24.06.2024 коштів на картку позичальника, яку він зазначив при укладанні кредитного договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» як технічного оператора платіжних послуг. 
Отже, зазначений вище договір є укладеним і за його умовами відповідач ОСОБА_1 мав зобов`язання перед кредитодавцем ТОВ «Селфі Кредит» повернути кредит в сумі 3 000,00 грн не пізніше строку, вказаного у п. 1.4 договору (360 днів) 19.06.2024, а також сплачувати проценти кожні 20 днів відповідно до умов договору та Графіку платежів. 
ОСОБА_1 , отримавши кошти в сумі 3 000,00 грн, кредит не повернув (14.07.2024 зараховано на погашення тіла кредиту 0,01 грн) та не в повній мірі сплачував проценти відповідно до погодженого сторонами графіку платежів. 
Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону, товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1590305 від 24.06.2024.
Враховуючи все вищевикладене, оцінивши здійснення кредитодавцем ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем ТОВ «Свеа Фінанс» своїх цивільних прав, як кредитора у зобов`язальному правовідношенні, на предмет добросовісності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 999,97 грн.
Також обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача суми відсотків за користування кредитними коштами.
Перевіряючи наведений позивачем розрахунок відсотків за користування кредитними коштами, суд встановив невідповідність розрахунку погодженим сторонам умовам договору та вважає за доцільне здійснити власний розрахунок.
За умовами договору, сторони погодили застосування двох відсоткових ставок – 1,5% стандартна та 1%, за умови, якщо Знижена процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 14.07.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів.
Оскільки відповідач вніс три платежі на погашення кредиту, два з яких, окрім першого, внесені ним з порушенням строків, визначених умовами договору, при розрахунку відсотків за користування до нього застосовувалась стандартна ставка у розмірі 1,5%.
Разом з тим, Пунктом 5 розділу І Закону України №3498-ІХ від 22.11.2023 (дата набрання чинності 24.12.2023) внесено наступні зміни до ЗУ «Про споживче кредитування». Статтю 8 доповнено частиною 5, за змістом якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. РозділIV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 17, яким передбачено, що тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів ? 2,5 %; протягом наступних 120 днів ? 1,5 %. 
Таким чином, відповідно до вищевказаних законодавчих змін за договорами споживчого кредиту, укладеними після набрання чинності 24.12.2023 Законом 3498-ІХ від 22.11.2023, застосування денної процентної ставки у максимальному розмірі 2,5 % обмежено часовими рамками з 25.12.2023 по 22.04.2024 (120 днів перехідного періоду), а з 23.04.2024 по 20.08.2024 (наступні 120 днів перехідного періоду) – застосуванню підлягала денна процентна ставка не більше 1,5 %; з 21.08.2024 – застосовується денна процентна ставка не більше 1% в день (ч. 5 ст. 8 Закону про споживче кредитування).
З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, відсотки з 24.06.2024 по 20.08.2024 мали нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 - в розмірі денної процентної ставки не більше 1 %. 
Таким чином, за період з 24.06.2024 по 20.08.2024 підлягає застосуванню процентна ставка у розмірі 1,5 % в день, що становить суму 44,99 грн щодня (2 999,97 грн х 1,5 %), а з 21.08.2024 по 31.03.2025 у розмірі 1,0 %, що становить суму 29,99 грн щодня (2999,97 х 1,0 %).
Розмір відсотків, які слід стягнути з ОСОБА_1 за період з 24.06.2024 по 20.08.2024, становить 2 609,42 грн, за період з 21.08.2024 по 31.03.2025 становить 4 768,41 грн, а всього 7 377,83 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача заборгованості по пені в розмірі 4110 грн, слід зазначити наступне.
Відповідно до положень Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За змістом ч.2ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.
Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Так основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц.
З системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування неустойки під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lexposteriorderogatpriori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України.
Таким чином, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4110,00 грн.
Крім того, враховуючи, що внесені ОСОБА_1 частково зараховувалися на сплату пені, стягнення якої у даному випадку суд вважає неправомірним, суму таких платежів у розмірі 1 819 грн, слід зарахувати в рахунок сплати відсотків за користування кредитом
Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 999,97 грн заборгованість по сумі основного боргу та 5 487,83 грн як відсотки за користування кредитними коштами.
За правилами ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. 
Ціна позову позивачем визначена сумою 15299,97 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 8 487,80 грн, що становить 55,47 % від ціни позову, то з урахуванням принципу пропорційності з відповідача на користь позивача суд присуджує 1 343,75 грн судового збору (2 422,40 грн х 55,47 %).
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1590503 від 24.06.2024 в розмірі 8 478 (вісім тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 80 коп.
В задоволенні решти вимог відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір в розмірі 1 343 (одна тисяча триста сорок три) грн. 75 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070,
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя        В.В.Хасанова