Справа № 127/32096/25
Провадження № 22-ц/801/960/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року	Справа № 127/32096/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2026 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1431-3364, у відповідності до умов якого  ОСОБА_1 отримав кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті. 
За умовами договору позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 11 700,00 грн, строком на 300 днів, із базовим періодом 14 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,50 % на день та зниженою процентною ставкою 1,20 % на день, а також із передбаченою договором комісією за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту. 
В порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 02.09.2025 року становить: 59 058,08 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за тілом кредиту – 11 700,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 47 244,60 гривень, заборгованість за комісією за видачу кредиту - 113,48 грн.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 6 130,80 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором. 
За таких обставин, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, остаточний розмір якої склав 52 927,28 грн, з яких: 11 700,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом та 41 227,28 грн – прострочена заборгованість за процентами, а також судових витрат.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133 м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26 оф. 407) заборгованість за кредитним договором №1431-3364 від 06.08.2024 року в розмірі 35 769 (тридцять п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять) гривень 65 коп., яка складається із: 9 613,88 грн заборгованості за сумою кредиту; 26 155,77 грн заборгованості за відсотками.
В решті вимог відмовлено.
Стягнуто із  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» (01133 м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26 оф.407) судовий збір у розмірі 1 637,12 гривень. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення змінити, позовну заяву задовольнити частково в сумі 9 988,28 грн, з яких 9 874,80 – заборгованість за тілом кредиту, 113,48 грн – заборгованість по комісії за видачу кредиту. Стягнути з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 06.08.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1431-3364. 
Позивач (через партнера АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі
Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 02.09.2025 року загальний розмір заборгованості  ОСОБА_1 за кредитним договором становить: 59 058,08 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом – 11 700,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 47 244,60 гривень.
Звертаючись з позовом, позивач застосував до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг та просив стягнути з  ОСОБА_1 не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме:- прострочена заборгованість за кредитом – 11 700,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 41 227,28 гривень; що разом становить 52 927,28 гривень.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, а тому кредитор має право вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів та процентів за користування ними. Однак враховуючи законодавчі обмеження щодо денної процентної ставки відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а також здійснення відповідачем часткових платежів в погашення заборгованості, судом були зроблені власні розрахунки по заборгованості відповідача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Відповідач факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не оспорює, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 9 988,28 грн (з яких 9 874,80 – тіло кредиту, 113,48 грн – комісія за видачу кредиту) визнає, а тому апеляційним судом в частині стягнення заборгованості в розмірі 9 874,80 грн не переглядається.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Вимогами статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи,  ОСОБА_1 06.08.2024 року уклав з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір про відкриття кредитної лінії № 1431-3364, підписавши вказаний договір за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, за умовами якого отримав кредиту у розмірі 11 700,00 грн.
Згідно п. 4.4 базовий період складає 14 календарний днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.
У пункті 4.9 договору сторонами визначено строк на який надається кредит позичальнику – 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту – 01.06.2025 року. 
При цьому, зі змісту укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договору вбачається також обумовлення сторонами порядок сплати процентів за користування наданим кредитом та їх розмір, а саме згідно п. 4.5 сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п 4.7 договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) позичальник зобов`язується здійснювати у визначені графіком платежів за договором за зниженою ставкою (який є додатком 2 до цього договору) даті, які є останніми днями відповідних базових періодів.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строк дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою).
Денна процентна ставка відповідно до п. 4.12 договору становить на дату укладення цього договору 1,388 %.
Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають 48 719,31 грн та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту.
У п. 4.15 договору міститься наведення формула розрахунку денної процентної ставки, яка становить 1,388%.
Відповідно, з наведеного в своїй сукупності вбачається, що сторонами обумовлено розмір кредиту, строк кредитування а також порядок нарахування процентів за користування кредитом. 
Умови укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» також передбачено й нарахування процентів за користування кредитними коштами та визначений їх розмір, що становить: стандартна процентна ставка – 1,5%; денна процентна ставка згідно п. 4.15 – 1,388%.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо визнання нікчемним пунктів договору про надання фінансового кредиту в частині встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,5%, виходячи з встановленого розміру максимальної процентної ставки 1%, Законом України «Про споживче кредитування», є безпідставними з огляду на наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, яким доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, згідно якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вищезазначений договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено 06.08.2024 року, тобто як правильно зазначено судом першої інстанції, після набуття законної сили зазначених положень щодо внесення змін до п. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» в частині розміру денної процентної ставки.
Натомість, положеннями п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Тобто, з огляду на викладене, розмір денної процентної ставки повинен становить перші 120 днів (з 24.12.2023 року по 22.04.2024 року) – максимальна процентна ставка не більше 2,5 %; наступні 120 днів (з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року) – не більше 1,5 %; з 21.08.2024 року – не більше ніж 1%.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з наведеним судом першої інстанції розрахунком заборгованості, в якому враховано розмір (1,5%) денної процентної ставки в період, починаючи з 06.08.2024 року по 20.08.2024 року, та з 21.08.2024 року по 01.06.2025 року відповідно проценти у розмірі 1 %, що відповідає вказаним положенням ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Оскільки відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом не виконав, фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку кредитору не повернув, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та процентами.
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:     В.П. Рибчинський
Судді:       Л.О. Голота
В.В. Оніщук