Справа № 947/22093/26
Провадження № 1-кп/947/1035/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026164480000269 від 19.05.2026 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, 
ВСТАНОВИВ: 

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 15.05.2026 приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебував за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Корольова, 6, де був припаркований автомобіль марки «ВАЗ» модель 21051» червоного кольору: 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , де у нього виник умисел направлений на незаконне проникнення до вище вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що проникнення до іншого володіння особи без згоди власника є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість іншого володіння, закріпленого в ст.30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, не маючи дозволу та згоди власника автомобіля розбив заднє ліве скло, з середини відчинив двері автомобіля, після чого, незаконно проник до салону автомобіля «ВАЗ» модель «21051» червоного кольору, 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , припаркованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , та перебував там протягом декількох годин, чим порушив недоторканість іншого володіння особи.
Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Прокурор ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, згідно якої він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України.
Частиною 1 ст.50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінального правопорушення, щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.
Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному, повне визнання  ОСОБА_3 вини, і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у виді штрафу.
Постановою дізнавача від 19.05.2026 року, речовими доказами у справі визнано: чоловічу сумку сірого кольору; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 ; зв`язку ключів у кількості 3 металевих ключів та одного магнітного.
Постановою дізнавача від 22.05.2026 року, речовими доказами у справі визнано: сліди папілярних візерунків на трьох відрізках липкої стрічки, що згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/13165-Д, є придатними до ідентифікації; дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/13165-Д, належить ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі, а саме: чоловічу сумку сірого кольору; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 ; зв`язку ключів у кількості 3 металевих ключів та одного магнітного – вважати повернутими власнику; сліди папілярних візерунків на трьох відрізках липкої стрічки, що згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/13165-Д, є придатними до ідентифікації; дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/13165-Д, належить ОСОБА_3 – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи, процесуальні витрати на залучення експерта складають 2 888,16 гривень.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого  ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2 888,16 гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме: чоловічу сумку сірого кольору; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 ; зв`язку ключів у кількості 3 металевих ключів та одного магнітного – вважати повернутими власнику; сліди папілярних візерунків на трьох відрізках липкої стрічки, що згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/13165-Д, є придатними до ідентифікації; дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/13165-Д, належить ОСОБА_3 – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2 888,16 гривень. 
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя                         ОСОБА_1