справа № 208/8107/25
провадження № 2/208/943/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Гречана В. Г.
за участі секретаря судового засідання - Агеєвої В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №208/8107/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог. Позиція позивача.
ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до Заводського районного суду міста Кам`янського із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 206805337 на суму 9 300,00 грн.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV472СD.
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 22.12.2021 р. Відповідачу шляхом ініціювання через банк - провайдер грошові кошти у розмірі 9 300,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_5 Відповідача, яку він вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.
Для підтвердження факту отримання Відповідачем грошових коштів (кредиту)Позивачем до позовної заяви долучено всі наявні у Позивача докази, які були отримані при отриманні права грошової вимоги до Відповідача.
З метою отримання додаткових доказів, на підтвердження інформації щодо:
- належності платіжних карток Відповідачу;
- факту перерахування грошових коштів Первісним кредитором та зарахування їх на картковий рахунок Відповідача;
- підтвердження належності номера телефона - Відповідачу та ін. адвокатом Тараненко А.І. на адресу Банка-емітента карткового рахунку Відповідача подано адвокатський запит. У відповіді на запит адвокату відмовлено у наданні інформації. Заявляє клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Щодо розміру суми боргу за Кредитним договором
Зазначає, що під час відступлень права грошової вимоги до Відповідача по Кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за Кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників), відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору, додані до позовної заяви.
Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 16122,48 грн, яка складається з:
- 9 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту;
- 6 822,48 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;
Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 29.05.2025- 05.06.2025.
Щодо нарахування відсотків за кредитним договором позивач вказує, що відповідно до п. 5.1. невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє,погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 (двісті п`ятдесят одна цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних,що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним.
Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою:
9 300,00 грн. (сума виданого кредиту) х 0,69 (процентна ставка) :100=64,17 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 22.12.2021-05.01.2022 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»).
Згідно з п. 1.5.кредитного договору на умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п`ять десятих) відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день відсуми Кредиту за час користування ним (далі - Базова процентна ставка).
Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою:
9 300,00 грн. (сума виданого кредиту) х 1,30 (процентна ставка) :100 = 120,90 грн (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період 06.01.2021-02.03.2022 (що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога»).
У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту - «Указ») на території України воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, Товариством прийнято рішення про звільнення всіх клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом починаючи з дати введення воєнного стану в Україні та до 10квітня 2022 року включно.
Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору.
Таким чином, за умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів:
1. За користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором.
2. За користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення.
Обґрунтовуючи нарахування процентів за пунктом 2, позивач вказує на таке.
Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.
Кредитним договором № 206805337 від 22.12.2021 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись в період прострочення.
Таку свою позицію позивач також обґрунтовує посиланням на пункт 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, к який сказано, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.
Щодо переходу права вимоги за Кредитним договором до Позивача
1. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Пунктом 1.2 Договору факторингу 1 визначено, що перелік кредитних договорів
наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу - 1підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову,Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб).
Для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження(фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно Договору факторингу - 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до Договору факторингу - 1 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору), до позовної заяви додаються Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги.
2. 05.08.2020 р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК«ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі - Договір факторингу - 2).
Відступлення прав вимоги за цим Договором відбулось на підставі Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 р.
На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження(фінансування) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно Договору факторингу - 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу - 2 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору), до позовної заяви додається Платіжна інструкція.
3. 29.05.2025 р. між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі - Договір факторингу - 3), відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до п.1.2. Договору факторингу - 3 перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙНФІНАНС» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2,після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.
На підставі Реєстру Боржників № б/н від 29.05.2025 за Договором факторингу-3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 16 122,48 грн.
Підкреслює, що факт укладання договорів факторингу між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не може ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент здійснення операцій з передачі прав вимоги ці договори факторингу були чинними.
При цьому, право вимоги по Кредитному договору було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»(а в подальшому Позивачу) на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином, та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладання Кредитного договору.
Розділом 4 Договору факторингу - 1 регламентовано порядок відступлення права вимоги; згідно п. 4.1. наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги,
Аналогічні умови зазначені і в договорі факторингу, укладеному між ТОВ «ТАЛІОНПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».
Зазначає,що умови вказаних договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу.
Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та вустановленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи ізпрезумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжуютьпевні цивільні права та обов`язки.
Додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до Позивача.
Щодо судових витрат
Підкреслив, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки Позивач звертається до Суду, з використанням системи «Електронний суд»,тобто в електронній формі з цивільним позовом, то при оплаті судового збору Позивачем застосовано коефіцієнт 0,8. Підтвердження оплати судового збору додається до позовної заяви
Зазначив, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу, яка полягає у:
- вивченні матеріалів справи: 2 год - 1000,00 грн;
- складанні позовної заяви: 2 год - 5000,00 грн;
- підготовки адвокатського запиту: 1 год - 500,00 грн;
- підготовки та подача клопотань : 1 год - 500,00 грн.
Правова допомога здійснювалась на підставі Договору № 29/05/25-01 від 29.05.2025 р. та Додаткової угоди до Договору правничої допомоги № 25770499494 від 30.05.2025 р. до позовної заяви долучено свідоцтво адвоката Тараненко А.І., довіреність надана ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", договір про надання правничої допомоги,додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт.
Виконання умов Договору підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги.
При цьому підкреслив, що відповідно до п. 6. ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

2. Позиція відповідача.
Відповідачем ОСОБА_1 до суду наданий Відзив на позов від 04.09.2025 р., в якому відповідач, прямо не заперечуючи факт укладання кредитного договору і отримання кредитних коштів, вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими з посиланням на таке.
1.Оспорює правомірність наданого кредитного договору і вказує, що Паспорт споживчого кредиту та Кредитний договір № 206805337 не містять, зокрема письмової згоди сторін Договору, в якій повинні міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також ці документи не містять алфавітно-цифрової послідовності. Замість підпису споживача ці документи містять друкований текст, який може скласти будь-хто у будь який час та без згоди і відома особи, від імені якої такий текст складається, адже доказу на підтвердження складання цього тексту саме відповідачем до позову не надано.
За загальним правилом тягар обґрунтованості доведеності позовних вимог покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування заперечень відповідача.
2.Посилаючись на пункт 6 Розділу IV «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону «По споживче кредитування», робить висновок, що Первісний кредитор не має права на стягнення заборгованості процентів за користування кредитом, розрахованої з 16.03.2022 р. по 22.11.2023 р. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом є необґрунтованим.

3.Щодо переходу прав вимоги на підставі договору факторингу
Зазначає, що договори № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» ;№ 28/1118-01 від 05.08.2020 р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладені до укладання Кредитного договору № 206805 від 22.12.2021 р. і до дати виникнення зобов`язання з повернення коштів.
Зазначає, що додаткові угоди узгоджували строк дії договорів, але положень про викуп нових прав вимоги не містять.
Посилається на постанови Верховного суду від 05.07.2017 р. у справі № 752/8842//14-ц, від 16є10є2018р. у справі № 914/2567/17, від 04.12.2018 р. у справі № 31/160, від 14.06.2023 р. № 755/5965/17.
Також наводить висновки, що зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 р. у справі № 910/12525/20: відповідно до статті 514 ЦКУ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлено третій особі або якщо право вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням) тобто, якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора у зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим, положення частини першої статті 203 ЦКУ прямо встановлює, що застосовується саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦКУ у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.
Підкреслює, що у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ще не виникло прав вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу - 1, яке у подальшому передавало право вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі договору факторингу - 2 та в подальшому безпосередньо позивачу - ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу-3.
З огляду на вищезазначене, Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 р. до Договору факторингу -1, Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 р. до Договору факторингу -2 не є належними доказами.
Крім того, до позову не додано документ про сплату факторами клієнтам за договорами факторингу 1 та2.
Не вважає Акт звірки взаємних розрахунків та Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав належними доказами, оскільки не є первинними бухгалтерськими документами.
4.Зазначає, що до позовної заяви не додано документа про сплату послуг з правової допомоги.
Просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

3. Рух справи.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року по цивільній справі №208/8107/25 визначено головуючого суддю Гречану В.Г.
Згідно до довідки відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, яка надійшла до суду 08.07.2025 року - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 09.07.2025 року відкрито провадження у справі №208/8107/25 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.
04.09.2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов Відзив на позов, в якому позов не визнано в повному обсязі.
18.09.2025 року представником позивача направлено до суду Відповідь на відзив, в якій представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить цивільну справу розглядати за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, у якій просить цивільну справу розглядати за його відсутності.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Розглянувши подані позивачем документи, вислухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

4. Встановлені судом обставини.
Судом встановлено, що 22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 206805337 на суму 9 300,00 грн.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV472СІ.
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 22.12.2021 р. Відповідачу шляхом ініціювання через банк - провайдер грошові кошти у розмірі 9 300,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_5 Відповідача, яку він вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.
Однак, позичальником зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконані, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 16122,48 грн, яка складається з:
- 9 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту;
- 6 822,48 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;
Стосовно нарахування процентів за користування кредитними коштами суд враховує таки положення Кредитного договору № 206805337 від 22.12.2021 р.
1.1. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 9300 грн00 коп. (дев`ять тисяч триста грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
1.2. Кредит надається строком на 84 (вісімдесят чотири) дні.
1.3. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.
1.4. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 (двісті п`ятдесят одна цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка).
1.5. На умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п`ять десятих) відсотків річних,що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Базова процентна ставка).
1.6. Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором.
Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.
Згідно до Розрахунку заборгованості, оформленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», нарахування процентів здійснювалось у такому порядку:
- з 22.12.2021 р. по 05.01.2022 р., включно -64,17 грн. за день;
- з 06.01.2022 р. по 06.03.2022 р. по 120 грн. за день.
Всього 6822,48 грн.
На підставі низки договорів факторингу право вимоги за цією заборгованістю отримане Товариством х обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».
Цей ланцюг договорів факторингу виглядає таким чином.
1. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1).
Строк дії цього Договору продовжувався на підставі таких Додаткових угод:
- Додаткова угода № 19 до цього Договору від 28.11.2019 р. (договор факторингу 1): п. 8.2. викладено в такий редакції «Строк дії цього договору ..закінчується 31 грудня 2020 року, але будь в якому разі - до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.
- Додаткова угода № 26 від 31.12.2020 р.: викладено Договір у новій редакції. Строк дії Договору - до 31.12.2022 р.
- Додаткова угода № 27 від 31.12.2021 р. строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 р.
Передачу прав вимоги до відповідача у сумі 16122,48 грн. здійснено за Реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022р.
2. 05.08.2020 р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі - Договір факторингу - 2).
Відступлення прав вимоги за цим Договором відбулось на підставі Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 р. Сума вимоги до відповідача не змінювалась.
3. 29.05.2025 р. між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі - Договір факторингу - 3),
Договір факторингу № 05/0820-011 від 05.08.2020 р.
Додатково. угодою № 3 від 30.12.2022 року продовжено дію Договору до 30.12.2024 р.
За Реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» передано, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 (№ НОМЕР_2 ) на загальну суму боргу 16122,48 грн., у тому числі основний борг 9300,0 грн., прострочені проценти 6822,48 грн.
І на підставі Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 29.05.2025 р. № 29/05/25-І, укладеному між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» передано право вимоги до ОСОБА_1 на суму боргу 16122,48 грн., у тому числі основний борг 9300,0 грн., прострочені проценти 6822,48 грн.

5. Висновки суду.
За результатами розгляду справи і на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідженні наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та їх задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
При ухваленні рішення судом застосовуються таки норми матеріального права:
Стаття 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ), відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦКУ кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).
Згідно до статті 516 Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Стаття 526 ЦКУ передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до статті 530 ЦКУ зобов`язання підлягає виконанню у встановлений у ньому строк (термін) його виконання.
Статтею 611 ЦКУ передбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦКУ).
Стаття 625 Кодексу передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання і наголошує:
1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 1048 ЦКУ встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно статті 1056-1Кодексу процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У відповідності до статті 1077 ЦКУ за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події (ст. 1078 ЦКУ).
Стаття 1083 ЦКУ встановлює, що наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
При оцінws наданих сторонами доказів суд керується нормами Цивільного процесуального кодексу. У відповідності до вимог статті 263 ЦПК, зокрема частини четвертої, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В світлі положень цих правових норм суд вважає, що позивачем надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог.
Суд вважає за необхідне надати правову оцінку позиціям сторін за основними моментами спору у цій справі.
Стосовно укладання кредитного договору в електронній формі.
Метою будь якого правочину є досягнення сторонами певного для себе результату.
За кредитним договором позичальник за допомогою укладання договору намагається отримати необхідні йому грошові кошти.
Укладання кредитного договору у вигляді електронного документу припускає виконання позичальником необхідних дій в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (здійснити так званий алгоритм дій), без яких неможливо укласти договір, а відтак, і отримати кошти.
Суд зазначає, що на виконання ухвали суду Листом від 23.12.2025 р. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повідомив, що банківська картка № НОМЕР_3 була емітована на ім`я ОСОБА_1 . 
З 22.12.2021 по 27.12.2021 р. було нарахування коштів у сумі 9300,0 грн.
Додано Виписку по картковому рахунку № НОМЕР_3 . 22.12.2021 о 23:00:47 зараховано 9300,0 грн.
Таким чином, твердження відповідача стосовно недоведеності факту укладання договору і отримання ним кредитних коштів є наміром ввести суд в оману.
Щодо нарахування процентів
Судом встановлено, що нарахування процентів за кредитним договором первісним кредитором здійснено у відповідності до умов цього договору, в межах строку, встановленого цим договором і у розмірах, визначених умовами договору. Порушень законодавства, зокрема Закону «Про споживче кредитування» при цьому не допущено.
Разом з тим, у відповідності з обов`язковістю дотримання принципу «суд знає закон» суд вважає необхідним надати належну правову оцінку нарахуванням процентів за кредитним договором за період з 06.01.2022 р. по 06.03.2022 р.

У даному випадку суд вважає помилковим зроблений позивачем висновок про те, що за умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів:
1. За користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором.
2. За користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Обгрунтовуючи нарахування процентів за пунктом 2, позивач вказує на таке.
Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.
Кредитним договором № 206805337 від 22.12.2021 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку яка буде застосовуватись в період прострочення.

Таку свою позицію позивач також намагається обгрунтувати посиланням на пункт 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, к який сказано, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.
Але суть цієї постанови, навпаки, спростовує підхід позивача до оцінки правової природи нарахованих за вказаний період процентів.

Як встановлено судом, умовами кредитного договору від 22.12.2021 р. № 206805337 визначено, що кредит надається строком на 84 (вісімдесят чотири) днів (п. 1.2. договору).
Саме цей період й є тим строком, протягом якого нараховуються проценти за користування кредитними коштами.
У постанові Великої Плати Верховного Суду від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17. підкреслюється: "Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання»..
Такий ж правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).
Згідно пункту 1.4.кредитного договору «Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 (двісті п`ятдесят одна цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка).
1.5. На умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п`ять десятих) відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Базова процентна ставка).
1.6. Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів (10 днів), здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором.
Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за Датою платежу.

Таким чином, за перші 10 днів первісним кредитором проценти нараховувались за Дисконтною ставкою, а після невиконання позичальником своїх обов`язків із здійснення чергових платежів кредитодавцем застосовано Базову ставку.
Визначення позивачем другого періоду як базіс для нарахування процентів за частиною другою статті 625 ЦКУ є помилковим.
Тому є безпідставним посилання відповідача на застосування до нарахувань за цей період грошових сум положень пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону «По споживче кредитування», згідно якому Первісний кредитор не мав права на стягнення заборгованості «за процентами за користування кредитом, розрахованими з 16.03.2022 р. по 22.11.2023 р. І взагалі, позов в частині стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом є необґрунтованим».
До того ж, невідомо, з яких джерел відповідачем використовуються відомості про нарахування первісним кредитором процентів за період з 16.03.2022 р. по 22.11.2023 р. В матеріалах справи є Розрахунок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за яким нарахування процентів здійснено з 22.12.2021 р. по 06.03.2022 р.
А по - друге, пункт 6 Розділу IV «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону «По споживче кредитування» говорить про звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нарахованих за період, зазначений у цьому пункті. 
Сплата процентів за користування кредитними коштами не є відповідальністю, а виступає як складова частина кредиту, яку споживач зобов`язаний повернути Кредитодавцю.
Щодо переходу прав вимоги
При вирішенні цього питання суд виясняє два моменти.
Перший: чи було дійсним право вимоги на момент його передачі наступному кредиторові ?
Друге: чи був дійсним договір факторингу на момент передачі права вимоги ?
Як встановлено судом, передачу прав вимоги до відповідача у сумі 16122,48 грн. від первісного кредитора (ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога») до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» здійснено за Реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 р. Тобто, право вимоги до ОСОБА_1 у ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога» вже існувало.
На момент передачі права вимоги до відповідача Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., укладений Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», був діючим на підставі щорічних Додаткових угод, яким продовжувався строк його дії.
І за усіма іншими договорами факторингу ці умови були дотримані.
Таким чином, набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 відбулось на законних підставах.
Отже, заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є законним і обґрунтованими.
Щодо витрат на правову допомогу
Відповідач просить відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витратна правову допомогу, оскільки позивачем не надано доказів фактичного здійснення таких витрат.
Суд враховує, що згідно пункту 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених ТОВ «ФК «Ейс» витрат на правничу допомогу представник позивача долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «Ейс» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду №25770499494 від 30.05.2025 до договору про надання правничої допомоги, акт № про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 05.06.2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатським бюро послуг становить 7000,00 грн.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 3000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вищенаведених норм матеріального права і керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», (адреса 02090, місто Київ, вул. Алматинська, будинок 8, офіс 310 А; код в ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за Кредитним договором № 206805337 від 22.12.2021 р. у розмірі 16122,48 (шістнадцять тисяч сто двадцять дві) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», (адреса 02090, місто Київ, вул. Алматинська, будинок 8, офіс 310 А; код в ЄДРПОУ: 42986956) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ел. пошта FincomEICE@gmail.com тел. НОМЕР_6; адреса 02090, місто Київ, вул. Алматинська, будинок 8, офіс 310 А; код в ЄДРПОУ: 42986956);
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суддя    В.Г.Гречана