Справа № 953/5079/26
н/п 2-а/953/117/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 червня 2026 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Демченко С.В.,
секретар судового засідання – Тюльпа Я.Д.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне управління національної поліції в Харківській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
УСТАНОВИВ:
22 квітня 2026 року адвокат Букін О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АВ № 1177798 від 22 квітня 2026 року, звернувся засобами «Електронний суд» до суду з адміністративною позовною заявою до Головного управління національної поліції в Харківській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 2011428 від 13 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 квітня 2026 року дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області склав стосовно ОСОБА_1 постанову серії ЕГА № 2011428 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП. На переконання сторони позивача, оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Постанова не містить належного викладення фактичних обставин правопорушення, зокрема у ній відсутні конкретні відомості щодо часу, способу та обставин вчинення дій, не зазначені особи, яким нібито надавались послуги. Зазначив, що позивачка перебувала у місті Харкові як гість та знаходилась у квартирі своєї знайомої, де відпочивала. У той час до зазначеного житла без законних підстав проникли працівники поліції, які безпідставно звинуватили позивачку у вчиненні правопорушення, застосували до неї психологічний тиск, погрожували, вимагали грошові кошти, після чого із застосуванням фізичного примусу надягнули на руки позивачки кайданки та доставили до відділу поліції. Вказані дії є порушенням статті 30 Конституції України та свідчать про незаконність отримання будь-яких пояснень. Оскаржувана постанова не містить доказів на підтвердження вини позивачки, а також не містить викладу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП. Враховуючи викладене, постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2026 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивачка усунула недоліки позовної заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 травня 2026 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
18 травня 2026 року на адресу суду від представника Головного управління національної поліції в Харківській області Котик С.Ф. надійшов відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова серії ЕГА № 2011428 винесена уповноваженою службовою особою відповідно до вимог чинного законодавства України. Твердження позивачки про нібито «незаконне проникнення до житла», «психологічний тиск», «вимагання коштів» та «застосування фізичного примусу і кайданок» є неправдивими, суб`єктивними та спрямованими виключно на уникнення адміністративної відповідальності. За результатами офіційної перевірки, проведеної ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, встановлено, що під час спілкування з позивачкою працівниками поліції фізична сила та спеціальні засоби (в тому числі кайданки) не застосовувались, жодних тілесних ушкоджень особі не спричинялось. Будь-які вимоги щодо передачі грошових коштів чи вимагання неправомірної вигоди були відсутні. Надані позивачкою фотографії «пошкоджень рук» є неналежними доказами, оскільки не містять жодного експертного чи медичного підтвердження того, що вони були отримані саме 13 квітня 2026 року та саме внаслідок дій працівників поліції. Зазначила, що фіксація під час оформлення адміністративного матеріалу не проводилась через технічну відсутність фіксації в той момент, що не спростовує факт вчинення правопорушення, який підтверджений іншими письмовими та електронними доказами.
04 червня 2026 року на адресу суду від представника позивачки – адвоката Букіна О.С. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначив, що посилання відповідача на скріншоти переписки, як на доказ вини позивачки є безпідставним, оскільки надані матеріали не містять жодного підтвердження того, що відповідний акаунт або номер телефону належить саме позивачці. Відповідач не надав до протоколу огляду електронного пристрою, не здійснив фіксації джерела походження цих даних. Відсутні будь-які технічні відомості, що підтверджують їх автентичність і цілісність. За таких обставин неможливо встановити автора повідомлень, їх достовірність, а відтак такі матеріали не можуть вважатися належними та допустимими доказами у розумінні статті 251 КУпАП. Зміст долученої до матеріалів справи переписки, на яку посилається відповідач, не свідчить про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, а лише відображає гіпотетичне обговорення зустрічі, без жодного підтвердження факту її реалізації, отримання коштів чи надання будь-яких послуг. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, передбачає наявність сукупності обов`язкових ознак, а саме: факту надання інтимних послуг, отримання або домовленості про отримання винагороди, а також системності такої діяльності. При цьому жодну з цих ознак у діях позивачки відповідач не довів.
Позивачка та її представник – адвокат Букін О.С. у судове засідання не з`явилися, від адвоката Букіна О.С. на адресу суду надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивачки, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області Котик С.Ф. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності представника відповідача.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 13 квітня 2026 року дільничний офіцер поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант Скачко Д.В. виніс постанову серії ЕГА № 2011428 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 170 грн.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 13 квітня 2026 року за адресою: м. Харків, вул. Алчевських ОСОБА_1 надавала інтимні послуги за грошову винагороду.
Зі змісту листа заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області Чайки О. від 15 травня 2026 року слідує, що відеозапис обставин вчинення  ОСОБА_1 13 квітня 2026 року адміністративного правопорушення відсутній, у зв`язку з його технічною відсутністю фіксації під час оформлення адміністративного матеріалу.
Згідно з довідкою про результати розгляду матеріалів зареєстрованих в ІКС ІПНП за № 11878 від 13 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , 13 квітня 2026 року до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт старшого ДОП СДОП ХУРП № 1 про те, що під час проведення моніторингу соціальних мереж було виявлено інформацію про можливу діяльність ОСОБА_1 , яка може надавати інтимні послуги. За результатами проведеної перевірки та відпрацювання матеріалу встановлено обставини, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого чинним законодавством. У зв`язку з чим було складено постанову серії ЕГА № 2011428 від 13 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП.
До матеріалів зареєстрованих в ІКС ІПНП за № 11878 від 13 квітня 2026 року долучені скріншоти переписки, рапорт зареєстрований в ІКС ІПНП щодо даної події.
Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.
Як встановлено ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП.
Так, частиною 1 ст. 181-1 КУпАП встановлена відповідальність за заняття проституцією.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадської моралі, під якою необхідно розуміти систему поглядів та уявлень, норм та оцінок, що регулюють поведінку людей.
Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає у здійсненні статевих контактів за матеріальну винагороду. Проституція - це рід занять, що виражається у систематичному вступі жінок і чоловіків у безладні статеві стосунки за винагороду або будь-яку іншу форму відшкодування.
Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи жіночої та чоловічої статі, які досягли 16-річного віку.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
З аналізу викладено вище вбачається, що в постанові про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, обов`язково повинно бути посилання на систематичний вступ жінок і чоловіків у безладні статеві стосунки за винагороду, визначену в конкретній формі, отримання такої винагороди.
В оскаржуваній постанові відсутні відомості про систематичний характер дій позивачки, вид і розмір винагороди, яку вона могла отримувати від діяльності сексуального характеру, а також належні та допустимі докази на підтвердження такого отримання. При цьому, посилання на конкретні докази повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі наявності доказів у вигляді фото чи відео фіксації, постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Крім того, постанова не містить опису встановлених під час розгляду справи обставин, які б підтверджували факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення.
Представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву посилається як на доказ підтвердження винуватості ОСОБА_1 на скріншоти переписки, рапорт зареєстрований в ІКС ІПНП щодо події, яка мала місце 13 квітня 2026 року.
Проте, при перегляді в судовому засіданні вказаних скріншотів переписки, встановлено, що на них також відсутні будь-які фактичні дані, що могли підтвердити обставини, викладені в оскаржуваній постанові серії ЕГА № 2011428 від 13 квітня 2026 року, оскільки відсутні відомості, зафіксовані у встановленому законом порядку про те, з якого пристрою зроблені ці скріншоти, хто є автором повідомлень.
Крім того, представник відповідача, долучаючи до відзиву на позовну заяву вказані скріншоти переписки, не надав жодних документів, що могли б підтвердити законність порядку їх отримання. Скріншоти не зазначені в оскаржуваній у постанові. 
За таких обставин, долучені скріншоти переписки не можливо сприймати як доказ підтвердження винуватості позивачки, оскільки вони не містять будь-яких фактичних даних на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення чи винуватості позивачки в його вчиненні відповідно до ст. 251 КУпАП.
Долучений стороною відповідача до матеріалів справи рапорт, на який сторона відповідача посилається, як на доказ вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, сам по собі не може вважатися у розумінні положень ст. 251 КУпАП, належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки є лише внутрішнім службовим документом, який відображає суб`єктивне сприйняття подій його автором і не підтверджує беззаперечно факту вчинення особою адміністративного правопорушення.
Інших доказів, зокрема пояснень потерпілих, свідків, висновків експертів, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, відповідачем не надано.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що постанова серії ЕГА № 2011428 від 13 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП - закриттю.
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕГА № 2011428 від 13 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, а провадження у справі - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління національної поліції в Харківській області, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – Головне управління національної поліції в Харківській області, код ЄДРПОУ: 40108599, місцезнаходження: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 13.
Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 05 червня 2026 року.

Суддя С.В. Демченко