Справа № 715/1029/26 
Провадження № 2/715/534/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року с. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Цуркана В.В. 
секретаря судового засідання Майщук С.В.
за участю позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Глибока цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 серпня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син – ОСОБА_3 . На момент народження дитини, вони з дружиною перебували у Іспанії, де мали документи на тимчасове проживання. У зв`язку з тим, що документи дружини на тимчасове проживання в Іспанії, медична страховка, документи з місця роботи були видані ще на її дівоче прізвище – ОСОБА_4 , при народженні сина у його свідоцтві про народження було зазначено прізвище матері – ОСОБА_4 . Після повернення в Україну у них народилося ще двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони оформили документи та отримали свідоцтво багатодітної сім`ї в Управлінні праці та соціального захисту населення Глибоцької РДА від 04.04.2018 року. Однак, при поданні документів у січні 2026 році в органи ЦНАП Глибоцької селищної ради, йому було роз`яснено, що свідоцтво про народження не містить інформації про батька, а тому відсутні підстави вважати його батьком ОСОБА_7 та рекомендовано звернутися в органи ДРАЦС для внесення виправлень в актовий запис про народження сина. Вказує, що при зверненні в ДРАЦС та пред`явленні документів про те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою на момент народження сина, йому було роз`яснено, що в багатьох країнах у свідоцтві про народження дитини записується лише мати, якщо остання не заявить про те, щоб записати інформацію про батька дитини. Також повідомлено, що свідоцтво про народження не може були видано повторно в Україні, оскільки воно видається один раз органами реєстрації актів цивільного стану держави, в якій народилася дитина і вносити до них зміни органи ДРАЦС України не мають права. У зв`язку з цим йому було рекомендовано провести генетичну експертизу та звернутись в суд для визнання батьківства. Зазначає, що спільний син зареєстрований громадянином України. За весь час шлюбу і по сьогоднішній день вони проживають однією сім`єю в с. Глибока. З метою підтвердження його батьківства відносно сина, він замовив молекулярно - генетичне експертне дослідження та отримав підтверджуючий висновок. На підставі викладеного просить суд визнати його - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився у м. Памплона провінція Наварра, Іспанія, відповідно до Свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Памплона від 29.02.2012 року. 
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовільнити. Суду повідомив, що з відповідачкою вони одружились у 2011 році, перед народження сина дружина поїхала в Іспанію оновлювати документи і там народила їхню першу дитину, проте в свідоцтві про народження відомості про батька не були записані, що змушує звернутися до суду. 
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та просила суд їх задовільнити. Суду повідомила, що дійсно після одруження поїхала в Іспанію де раніше працювала оновлювати документ. Там народила дитину, при цьому чомусь відомості про батька дитини не були записані. При цьому оскільки, її іспанські документи були на дівочому прізвищі, син був записаний її дівочим прізвищем. Підтвердила, що позивач є батьком ОСОБА_3 . 
Дитина ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 це його батько.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Так, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 05 серпня 2011 року у виконкомі Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , актовий запис № 12. Прізвище дружини після укладення шлюбу – ОСОБА_9 . 
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Памплона провінція Наварра, Іспанія, та його матір`ю значиться ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Памплона від 29.02.2012 року. 
Як вбачається з довідки про реєстрацію громадянином України № 536/81-12 від 02 квітня 2012 року, виданої консульським відділом посольства України в Королівстві Іспанія, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований громадянином України.
ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_6 , їх батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 04 квітня 2018 року УПСЗН Глибоцької РДА, сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є багатодітною. Діти: ОСОБА_3 , 2012 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н. та ОСОБА_6 , 2014 р.н.
Згідно довідки № 498 від 27.03.2026 року, виданої виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає в с – ще АДРЕСА_2 .
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визнання батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.
У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 визнала позов і не заперечувала про визнання позивача батьком дитини.
Крім цього, як вбачається із висновку молекулярно – генетичного експертного дослідження для подання до суду від 11.02.2026 року № 52095, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999994%. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.89 ЦПК України)
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено наявність визначених законом підстав для визнання позивача ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Так, під час розгляду справи судом встановлено, що сторони на момент народження сина ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач проживала в Іспанії і всі її документи були на дівоче прізвище – ОСОБА_4 , а тому сина було записано на дівоче прізвище матері. Від даного шлюбу у сторін народилося ще двоє спільних дітей, батьком яких записаний саме позивач. 
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився у м. Памплона провінція Наварра, Іспанія, відповідно до Свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Памплона від 29.02.2012 року. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: