Справа № 560/3241/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

05 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу одноразову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до ухвали, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.
До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.02.2026 № 32 майора ОСОБА_1 , заступника командира 2 загону спеціальних операцій з логістики військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13 січня 2026 року №9 у запас відповідно до підпункту «д» пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із звільненням з полону, з 04.02.2026 виключено із списків особового складу частини.
Відповідно вказаного до наказу вислуга років позивача станом на 04.02.2026 у ЗСУ становить у календарному обчисленні 15 років 22 дні. 
При цьому, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 50% місячного грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби – у зв`язку із звільненням з полону, за 06 календарних років з 28.12.2019 по 04.02.2026, тобто з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.
Попередньо позивач проходив військову службу в період з 31.07.2010 по 16.07.2019, що підтверджується довідкою про проходження служби (трудову діяльність), копія якої міститься в матеріалах справи. 
Позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив нарахувати та виплатити йому одноразову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням періоду військової служби з 31.07.2010 по 16.07.2019, однак будь - якої відповіді не отримав.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з ч.2 ст.15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби у зв`язку із звільненням з полону, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. 
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Аналогічні норми містяться у пункті 1 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558.
Відповідно до пункту 4 глави 9 розділу V Інструкції № 558 військовослужбовцям у разі повторного їх звільнення зі служби грошова допомога, передбачена пунктами 1, 2 цієї глави, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої одноразової грошової допомоги.
До осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, належать військовослужбовці, вислуга років яких на день виключення зі списків особового складає менше 10 років.
Наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення (тобто наявність 10 і більше років вислуги) не заперечується сторонами.
Спірним у даній справі є кількість повних календарних років, з яких повинна розраховуватися одноразова грошова допомога при звільненні. Відповідач вважає, що розмір одноразової грошової допомоги повинен розраховуватися із календарної вислуги років за виключенням періоду попереднього проходження служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.02.2026 №32 вислуга років позивача станом на 04.02.2026 у ЗСУ становить у календарному обчисленні 15 років 22 дні. 
При цьому, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 50% місячного грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби – у зв`язку із звільненням з полону, за 06 календарних років з 28.12.2019 по 04.02.2026, тобто з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.
Оскільки календарна вислуга років позивача становить повних 15 років, то і одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення повинна розраховуватися за 15 повних календарних років служби, що прямо передбачено ч.2 ст.15 Закону № 2011-ХІІ, пунктом 1 глави 9 розділу V Інструкції № 558 та пунктом 10 Порядку № 393.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з врахуванням періоду військової служби з 31.07.2010 по 16.07.2019 та раніше виплачених коштів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський