ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7770/25	
Суддя І інстанції – Петренко О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Кальника В.В., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
1)визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду Укрупни в Харківській області від 17.09.2025 за №112850005179 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду; 
3)зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати до страхового стажу:
період навчання з 01.09.1989 по 30.06.1992,
періоди роботи з 21.11.1994 по 03.01.1996, з 04.01.1996 по 05.05.1996, з 06.05.1996 по 21.08.1996, з 22.08.1996 по 24.03.1997, з 25.03.1997 по 14.07.1997, з 16.07.1997 по 31.12.1998, з 01.06.2013 по 30.06.2013 до пільгового стажу за Списком №1, що визначає права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду Укрупни в Харківській області від 17.09.2025 за №112850005179 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 :
- до страхового стажу період навчання з 01.09.1989 по 30.06.1992,
- до пільгового стажу за Списком №1, що визначає права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 21.11.1994 по 03.01.1996, з 04.01.1996 по 05.05.1996, з 06.05.1996 по 21.08.1996, з 22.08.1996 по 24.03.1997, з 25.03.1997 по 14.07.1997, з 16.07.1997 по 31.12.1998, з 01.06.2013 по 30.06.2013. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення у цій справі, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вказує на те, що на правомірність рішення від 17.09.2025 за №112850005179 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу. При цьому, скаржник зазначає, що враховуючи положення ст. 114 Закону №1058 та Порядку №637 для призначення пенсії на пільгових умовах спеціальний трудовий стаж підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, установи, організації або їх правонаступників.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, 09.09.2025 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Харківській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням від 17.09.2025 за №112850005179 ГУ ПФ України в Харківській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.19).
Позивач, не погодившись з таким рішенням звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі – Закон №1058-ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
В свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Головного управління Пенсійного фонду Укрупни в Харківській області від 17.09.2025 за №112850005179 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, зі змісту рішення від 17.09.2025 вбачається, що «До загального страхового та пільгового стаду зараховано всі періоди згідно наданих документів. Заявник працює. Дата з якої особа матиме право на пенсію - 13.08.2028».
Разом з тим, зі змісту пояснень, наданих третьою особою, встановлено, що за результатом розгляду заяви страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 03 місяці 06 днів, у тому числі пільговий стаж роботи за Списком № 1 – 06 років 00 місяців 01 день, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За результатами розгляду документів, наданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1989 по 30.06.1992 в професійно-технічному училищі російської федерації згідно диплому від 01.07.1998 серії НОМЕР_1 :
- з 01.09.1989 по 31.12.1991, оскільки відсутній підпис заступника директора;
- з 01.01.1992 по 30.06.1992 не зараховуються до стажу у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 російською федерацією та з 19.06.2023 Україною участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 21.11.1994 по 03.01.1996, з 04.01.1996 по 05.05.1996, з 06.05.1996 по 21.08.1996, з 22.08.1996 по 24.03.1997, з 25.03.1997 по 14.07.1997, 16.07.1997 по 31.12.1998, з 01.06.2013 по 30.06.2013, оскільки в трудовій книжці відсутні повні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючи довідки, згідно із додатком № 5 Порядку № 637, в яких зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування або їх номери, до якого включається період роботи, первинні документи за час виконання, на підставі яких видана зазначена довідка, не надавались.
Колегія суддів проаналізувавши підстави для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача до пільгового стажу, періоду навчання до страхового стажу і відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначає наступне.
Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі№ 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
В свою чергу, записами трудової книжки серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач: 
працював в ДАК «Шахтарськантрацит»: 
з 21.11.1994 по 05.05.1996 електрослюсарем підземним під землею;
з 05.05.1996 по 21.08.1996 – горноробочим очищувального забою під землею;
з 21.08.1996 по 24.03.1997 – електрослюсарем підземним під землею;
з 24.03.1997 по 14.07.1997 – прохідником підземним з повним робочим днем (а.с.25).
працював в ГОАО «Шахтерская Глубокая»: 
з 16.07.1997 по 15.06.1999 – прохідником підземним з повним робочим днем;
з 15.06.1999 по 04.10.2000 – електрослюсарем підземним під землею (а.с.26) 

працював в Шахтарському шахтобудівельному управлінні ВАТ ДЗК «Доншахтбуд»
з 14.10.2002 по 01.07.2005 - прохідником підземним з повним робочим днем(а.с.27) 
працював в ВП «Шахта глибока» ДП «Шахтарськантрацит»
з 24.11.2012 по 30.12.2014 - електрослюсарем підземним під землею (а.с.27)
Зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, зокрема, щодо проведення атестації робочого місця, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином.
У вказані вище періоди роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 та Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, і професії, за якими працював позивач, належали до посад, віднесених до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, зважаючи на те, що трудова книжка позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить необхідні записи за спірні періоди, які свідчать, що позивач працював на посадах, робота на яких підлягає пільговому обрахунку за Списком №1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у зарахування до пільгового стажу спірних періодів.
В свою чергу, щодо правомірності незарахування пенсійним органом до страхового стажу позивача періоду його навчання з 01.09.1989 по 30.06.1992, колегія суддів звертає увагу на наступному.
Як було зазначено вище, частину періоду навчання, а саме з 01.09.1989 по 31.12.1991 не зараховано до страхового стажу через відсутність підпису заступника директора, а частину з 01.01.1992 по 30.06.1992 - у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 російською федерацією та з 19.06.2023 Україною участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.
Колегія суддів враховує, що згідно з ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі зараховується до стажу роботи.
Вищі навчальні заклади, зазвичай, мають у своєму складі підготовчі відділення, підрозділи перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів тощо. Однак час навчання у вищих навчальних закладах в обов`язковому порядку необхідно підтвердити дипломом, посвідченням, свідоцтвом, довідками чи іншими документами, які видано на підставі архівних даних і які містять відомості про періоди навчання. Таку вимогу щодо підтвердження факту навчання було передбачено пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу хтя призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.
Згідно з п. «д» ч.3 ст.56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Період навчання позивача в професійно-технічному училищі №48 м. Бор Нижньогородської області з 01.09.1989 по 30.06.1992 підтверджується долученою до матеріалів справи копією диплому серії НОМЕР_3 .
При цьому, колегія суддів зазначає, що у постанові від 21.02.2020 року у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що « перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».
Відтак, відсутність підпису заступника директора у дипломі, при наявності у ньому підпису директора не може вважатись підставою для незарахування періоду навчання, при цьому, зважаючи на те, що оформлення таких документів здійснено не позивачем, а тому не може створювати та неї негативні наслідки. 
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі №638/18467/15-а.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання на припинення з 01.01.2023 російською федерацією та з 19.06.2023 Україною участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, як на підставу для незарахування до страхового стажу частини періоду навчання з 01.01.1992 по 30.06.1992, оскільки відповідно до пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. При цьому, необхідність зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання було передбачено положеннями статті 6 такої Угоди, відповідно до якої для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам-учасникам Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цієї Угоди.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду Укрупни в Харківській області від 17.09.2025 за №112850005179, а також зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1989 по 30.06.1992, до пільгового стажу за Списком №1, що визначає права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 21.11.1994 по 03.01.1996, з 04.01.1996 по 05.05.1996, з 06.05.1996 по 21.08.1996, з 22.08.1996 по 24.03.1997, з 25.03.1997 по 14.07.1997, з 16.07.1997 по 31.12.1998, з 01.06.2013 по 30.06.2013, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 05 травня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.В. Кальник 

суддя С.В. Сафронова