ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/393/26
Провадження № 2-др/293/2/26

12 травня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі: 
головуючої судді Проценко Л.Й.
за участі секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Черняхів справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Крижанівського Володимира Петровича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №293/393/26 – стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, 
ВСТАНОВИВ: 
27.04.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Крижанівський В.П. через систему «Електронний суд» звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із заявою про ухвалення додаткового рішення. За змістом заяви просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №293/393/26 про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аданд» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що у позовній заяві позивач просила вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат понесених на правничу допомогу. Однак в рішенні це питання не вирішено. Просить вирішити дане питання без виклику сторін. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.04.2026, заява передана на розгляд судді Проценко Л.Й.
Заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 10:00 год. 07.05.2026. 
07.05.2026 вказана справа не розглядалась у зв`язку з перебування головуючої судді у нарадчій кімнаті у кримінальній справі №276/805/22. 
Розгляд справи відкладено на 09:10 год. 12.05.2026.
12.05.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Заперечень чи пояснень на заяву відповідач не подав.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.04.2026 позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №36554, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 001-05001-300-112 від 30.01.2012 в розмірі 16 546,17 грн. Також стягнуто з ТОВ «ФК «Аланд» на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064 гривні 96 коп.
Встановлено, що при винесенні рішення, судом не вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). 
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).
Правничу допомогу позивачу при подачі позову до суду та розгляду справи в суді надавав адвокат Крижанівський В.П.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги №13 від 19.02.2026 (а.с.28-29); додаток №1 до договору про надання правової допомоги №13 (від 19.02.2026) від 03.03.2026; платіжну інструкцію, яка свідчить про сплату Жудіною О.О. на рахунок ФОП ОСОБА_4 – 8 000 грн; ордер про надання правничої допомоги; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката (а.с.28-29, 30, 31, 37).
Згідно додатку №1 до договору про надання правової допомоги №13 (від 19.02.2026) від 03.03.2026 слідує, що розмір гонорару за написання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, її супроводження в суді першої інстанції становить 8000,00грн., які і були сплачені позивачем на рахунок адвоката (а.с.30, 31) 
Верховний Суд у постанові від 09.12.2021 у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 15.10.2020 у справі № 873/26/20, від 12.04.2022 у справі №536/432/20, додатковій постанові від 19.05.2022 у справі №824/152/21. 
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Разом з тим, у постанові від 05.02.2019 у справі № 906/194/18 Верховний Суд дійшов висновку, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Водночас, у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
У постанові від 19.11.2020 у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При визначенні суми відшкодування правової допомоги Європейський суд з прав людини з метою протидії корупції та дискримінації виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» у п.95 зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.
Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, значимість спору для сторін, суд вважає що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн доведені в повному обсязі, а тому підлягають стягненню з відповідача. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 246, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Крижанівського Володимира Петровича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №293/393/26 – стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №293/393/26 про розподіл судових витрат. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду. 

Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
адреса/зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 
РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Аланд»
адреса/місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Саксаганського, 14 офіс, 301, 
код ЄДРПОУ 42642578.

Головуюча суддя 	Людмила ПРОЦЕНКО