запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/665/26	Головуючий у 1-й інстанції Клименко Л.В.	
Єдиний унікальний №331/7052/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року       м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Хрипченко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 29.11.2025 року о 21 год. 11 хв.  ОСОБА_1 перебуваючи в м.Запоріжжі на вул.Дніпровській, 2, передала право керування транспортним засобом марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується роздруківкою результатів приладу «Alcotest Drager 6820», результат тестування склав 1,67 ‰, (тест №4062), чим порушив п.2.9 «г» Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що справа не містить доказів передачі керування особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вона не знала, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої.
Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Хрипченко Н.А., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Так, згідно до п.2.9 «г» ПДР України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані. Відповідальність за невиконання зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Заперечення вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступними доказами.
Так, винуватість  ОСОБА_1  доведена 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527534 від 30.11.2025 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно якого 29.11.2025 року о 21 год. 11 хв.  ОСОБА_1  перебуваючи в м.Запоріжжі на вул.Дніпровській, 2 передала керування транспортним засобом марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується роздруківкою результатів приладу «Alcotest Drager 6820», результат тестування склав 1,67 ‰ алкоголю, (тест №4062), чим порушила п.2.9 «г» Правил дорожнього руху України; 
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.11.2025 року з якого вбачається, що власником транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 ;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527483 від 30.11.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 у зазначений час керував автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння;
- рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Краснорудської К.В. від 30.11.2025 року, з якого слідує, що під час несення служби 29.11.2025 року о 21 годині 20 хвилин був отриманий виклик про ДТП з потерпілими за адресою: м.Запоріжжя, вул.Дніпровська, буд.2.
Прибувши на місце виклику, до працівників поліції звернулась пасажирка та власниця транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка повідомила, що передала керування вказаним автомобілем її хлопцю ОСОБА_2 , який керуючи вказаним транспортним засобом здійснив наїзд на бордюрний камінь. Під час спілкування з ОСОБА_2 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився на місці скоєння ДТП зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат якого є позитивним з показником 1,67 проміле алкоголю в крові, тест № 4062, з яким ОСОБА_2 погодився. 
З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається що 29.11.2025 року о 21 годині 32 хвилини, працівники патрульної поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, де вже перебувала «швидка медична допомога». Зі слів працівника медичного закладу було встановлено, що за кермом транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
В ході встановлення обставин вчинення ДТП, співробітниками поліції також було встановлено, що власницею транспортного засобу є ОСОБА_1 , яка передала ОСОБА_2 право керування вказаним автомобілем. Зі слів ОСОБА_1 також встановлено, що того вечора вони відпочивали в розважальному закладі, вживали алкогольні напої, у зв`язку з чим вона наполягала на тому, щоб вони викликали таксі. Разом з тим, ОСОБА_2 наполіг на тому, щоб вони поїхали додому на вказаному транспортному засобі.
Працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, на що ОСОБА_2 погодився. За результатом проходження огляду встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, показник приладу показав 1,67 проміле алкоголю в крові, з яким ОСОБА_2 погодився. 
В подальшому, у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.
Доводи ОСОБА_1 про те, що вона фізично не передавала керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ключі від транспортного засобу перебували у нього задовго до події, яка мала місце 29.11.2025 року, судом визнаються безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи власником транспортного засобу, перебула в салоні автомобіля в якості пасажира, тим самим проявила добровільну згоду на передачу права керування водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би вказували на незаконність постановленого судом рішення в цій частині.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2026 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 331/7052/25