Справа 521/6034/26
Номер провадження 3/521/2391/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – Кузьменко Н.Л.,
з секретарем – Табарчук Н.С.,
за участю:
представника митниці – Крікунової С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Держмитнслужби України відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України актуальні відомості про сімейний та працевлаштування відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, -
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 16.01.2026 року о 14 годині 07 хвилини в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку з України до Молдови, в`їхав рейсовий автобус «YUTONG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації – Молдова, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 . 
Під час спільного прикордонно-митного контролю у гаманці громадянина України ОСОБА_1 було виявлено 3 (три) монети з ознаками старовини:
- монета срібного кольору «РУБЛЬ» 1898 року, на реверсі монети зображено державний герб російської імперії по краю монети видно напис «РУБЛЬ 1898 Г.», на аверсі даної монети зображено попередньо портрет Миколи другого по колу монети видно напис «Б.М. НИКОЛАЙ ІІ ИМПЕРАТОРЪ И САМОДЕРЖАВЕЦЪ ВСЕРОСС., гурт монети напис «ЧИСТОГО СЕРЕБРА 4 ЗОЛОТНИКА 21 ДОЛ«незрозумілий символ» (А (крапка по середині між літерами) Г.)». 
- монета срібного кольору «ОДИН РУБЛЬ» 1924 року, на реверсі монети зображено дві особи що рухаються праворуч, а праворуч сходить сонце також напис «1924 Г.» знизу під ногами цих осіб, на аверсі монети зображено державний герб СРСР який розділяє коло з написом , по колу напис «ПРОЛЕТАРИИ ВСЕХ СТРАН, СОЕДИНЯЙТЕСЬ!» з низу під гербом напис «ОДИН РУБЛЬ». гурт монети напис «ЧИСТОГО СЕРЕБРА 18 ГРАММ (43.21 Д.) П (крапка по середині між літерами) Л .»;
- монета срібного кольору на реверсі зображено герб з короною зліва від гербу цифра «5» з права від гербу літера «F» під гербом напис «1898» навколо гербу напис «EMPIRE FRAN(літера схожа на літеру С)AIS», аверс монети зображено портрет попередньо Наполеона третього напис по колу «NAPOLEON III EMPEREUR» з низу під портретом напис «BARRE», гурт монети напис «DIEU (малюнок схожий на п`ятикутну зірку) PROTEGE (малюнок схожий на п`ятикутну зірку) LA(малюнок схожий на п`ятикутну зірку) FRANCE (п`ять під ряд малюнків схожих на п`ятикутну зірку).
Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб. 
Громадянин України ОСОБА_3 жодних дозвільних документів на право переміщення через державний кордон України вищевказаних монет не пред`явив. 
Таким чином громадянин України ОСОБА_3 не задекларувала товари (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України 
У зв`язку з чим, у відношенні гр. України  ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №0058/UA500000/2026 від 16.01.2026 року за ч. 3 ст. 471 МК України.
Особа, яка притягається до відповідальності – ОСОБА_4 у судове засідання, будучи своєчасно повідомленим про час, дату та місце шляхом оголошення про виклик, не прибув.
Клопотань чи заяв до суду не надходило.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа до суду не прибула та про причини неявки не повідомила, суд оцінює таку поведінку останньої як небажання особисто прийняти участь у розгляді справи в суді та затягування розгляду справи, тому приходить до висновку про необхідність розгляду справи в межах складеного протоколу та на підставі наявних доказів.
Зазначені висновки повністю узгоджуються з позицією ЄСПЛ, який наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримала та вважала, що вина доведена повністю матеріалами справи. Просила притягнути ОСОБА_4 до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України, а також просила стягнути з особи процесуальні витрати по справі у загальній сумі 2,40 гривень.
Вислухавши представника митниці та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Згідно примітки ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
Судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 16.01.2026 року, під час проходження митного контролю, за встановленою формою не заявив про перевезення у власному багажі предметів, обмежених до переміщення через митний кордон України.
А саме намагався перемістити через митний кордон України монети датовані 1924, роком, 1898 роком та 1868 роком, у загальній кількості 3 штуки.
Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їй виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб.
Вказані предмети були вилучені співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, це рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування, а також предмети, пов`язані з історичними подіями, розвитком суспільства та держави, історією науки і культури.
Процес вивезення об`єктів культурної цінності передбачає певну процедуру, та підлягають обов`язковій державній експертизі, за результатами якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, приймає рішення про можливість або неможливість вивезення культурних цінностей та у разі прийняття рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей чи уповноваженій ним особі видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей. Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється (ст. 11, 12, 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей»).
При цьому, зазначеним законом визначено, що порядок вивезення культурних цінностей застосовується до всіх культурних цінностей незалежно від форми власності та є обов`язковим до виконання для всіх фізичних та юридичних осіб, які перебувають чи ведуть свою діяльність на території України.
Крім того, частиною 12 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року за № 258, передбачено, що на вивезення (тимчасове вивезення) дозвіл Державної служби контролю не потрібен при вивезенні значків, пам`ятних знаків, настільних медалей, ювілейних та пам`ятних монет, банкнот, які не є засобом платежу (крім вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 року включно).
Тобто, вивезення вітчизняних та зарубіжних монет, що датовані до 1960 року, в незалежності від того чи відносяться вони до культурно-історичної цінності та незалежно від їх вартості, здійснюється на підставі відповідного дозволу та з обов`язковим письмовим декларуванням (частина 12 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року за № 258).
На момент проходження митного контролю жодних дозвільних документів на переміщення виявлених та вилучених предметів гр. ОСОБА_3 не надав та відповідне декларування за встановленою формою не здійснив.
Складений протокол про порушення митних правил містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин із зазначенням конкретних дій (бездіяльності) ОСОБА_4 , за що передбачена відповідальність згідно з ч. 3 ст. 471 МК України. Будь-яких недоліків, які не дозволяють суду об`єктивно розглянути справу, протокол не містить. Даний доказ узгоджується з іншими матеріалами справи, сумнівів у його допустимості не викликає.
Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується та узгоджується з наявними в матеріалах справи документами, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. 
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами, а також приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3 , відсутність даних про його притягнення за будь-які порушення митних правил у попередніх періодах, суд приходить до висновку про те, що до ОСОБА_4 можливо застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі з конфіскацією предметів правопорушення.
Документів про наявність у ОСОБА_4 пільг для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять, тому, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, слід стягнути судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирішуючи питання про стягнення витрат, понесених митницею суд виходить з наступного.
Згідно довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил №0058/UA500000/2026 від 16.01.2026 року та клопотання представника Одеської митниці вбачається, що загальні витрати за зберігання предметів правопорушення в сховищі каси банку ПАТ «Укргазбанк» склали 2 гривні 40 копійок.
Пунктом 1 розділу III Особливості покриття витрат «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року за № 731, встановлено, що витрати щодо товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 МК України.
Згідно ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. Відповідно до ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
Отже, враховуючи особливості покриття та випадки відшкодування витрат, понесених митним органом, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід стягнути витрати, понесені митним органом у даному провадженні у відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку.
Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 519-520, 522, 524-529 МК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією предметів правопорушення, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0058/UA500000/2026 від 16.01.2026 року.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  витрати, понесені митним органом за зберігання предметів правопорушення, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0058/UA500000/2026 від 16.01.2026 року на загальну суму 2 (дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Л. Кузьменко