ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5141/26 Справа № 202/7726/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Дніпро 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Пищиди М.М.
суддів: Свистунової О.В., Ткаченко І.Ю. 
за участю секретаря судового засідання – Літвінова І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що позивачка обіймала в Службі посаду провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури. Наказами Служби від 27.01.2025 року № 29 та від 07.07.2025 року № 173 за порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 було оголошено догану. Наказом Служби від 09.07.2025 року № 21-К ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади, підставою звільнення були наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 № 29 від 27.01.2025 р., наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 № 173 від 07.07.2025 року. Однак, накази Служби від 27.01.2025 року № 29 та від 07.07.2025 року № 173 про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності є протизаконними, оскільки не містять вказівки на те коли (конкретна дата) мали місце і в чому конкретно (які саме обов`язків ) полягали порушення позивачкаю. Текст оскаржуваних наказів також не містить посилання на будь-які подання, доповідні записки (тощо), які б давали змогу встановити дату допущення позивачкою порушень її трудових обов`язків, а також вказували б на те, в чому конкретно полягали такі порушення, що позбавляє можливості з`ясувати та встановити чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо. Посилаючись на ст. 235 Кодексу законів про працю України, вважаючи що звільнення здійснено без законної підстави просить поновити на попередній роботі та прийняти рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Враховуючи вищевикладене просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від 27.01.2025 року №29 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправним та скасувати наказ Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від 07.07.2025 року №173 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправним та скасувати наказ Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від 09.07.2025 року №21 - К про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області;
- стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області середній заробіток на користь ОСОБА_1 за час її вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення та по дату винесення рішення суду;
- стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 53142,00 грн;
- вирішити питання судових витрат.
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 лютого 2026 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди – відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1  звернулася з апеляційною скаргою.
В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та вважає, що висновки викладені в судовому рішенні не відповідають дійсним обставинам справи.
З урахуванням викладеного, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що 07.02.2007 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду інженера ІІ категорії в лабораторію якості та нових технологій Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області.
Наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 року № 120/08-02 Службу автомобільних доріг у Дніпропетровській області з 05.04.2023 року перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області.

В подальшому Позивач обіймала в Службі посаду провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури.
Позивачка двічі протягом року притягувалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган Наказом Служби від 27.01.2025 року № 29 та Наказом Служби від 07.07.2025 року № 173.
Наказом Служби від 27.01.2025 року № 29 у зв`язку з порушенням посадової інструкції провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби в частині підпунктів 2.2 та 2.13 пункту 2 «Функції та обов`язки», в частині підпункту 4.1 пункту 4 «Відповідальність», та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також згідно з п. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни позивачці було оголошено догану.
Відповідно до акту службового розслідування 30.12.2024 за № 01-631 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України листом від 27.12.2024 № 4307/2/08-01.3/14 згідно з листом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 23.12.2024 № 31113/0/2-24 надійшов запит на публічну інформацію голови громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» Нікульнікової В. від 16.12.2024 стосовно надання копій погоджень проектних рішень щодо будівництва за проектами: «Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець – Південне водосховище для забезпечення водою м. Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської електростанції, Дніпропетровська область»; «Нове будівництво трубопроводу для скиду шахтних вод з балки ОСОБА_2 у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської електростанції, Дніпропетровська область». Зазначеним вище листом Агентство доручило Службі розглянути запит на публічну інформацію та надати запитувану інформацію заявнику, відповідно до компетенції, у визначений законодавством термін та в подальшому інформувати Агентство відновлення про результати розгляду. Виконання листа Агентства було доручено начальнику відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Слабоспицькому М В. Безпосереднім виконавцем був визначений провідний інженер відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури ОСОБА_1 .
06.01.2025 провідним інженером відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури ОСОБА_1 було підготовлено відповідь, яку було надано на підпис начальникові Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області та, в подальшому надіслано засобами електронної пошти голові громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» Василині Нікульнікової та копія - Державному агентству відновлення та розвитку інфраструктури України.
У зазначеній відповіді на запит на публічну інформацію провідним інженером відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Буренко Ю.В. було зазначено недостовірну інформацію стосовно наявності погоджень з Міндовкіллям та Держводагентством проектних рішень щодо будівництва магістральних водогонів за відсутністю таких погоджень.
Надання ОСОБА_1 недостовірної інформації у відповіді на запит на публічну інформацію в подальшому призвело до оскарження головою громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» ОСОБА_3 відповіді Служби до Урядового контактного центру.
На підставі вищезазначеного, враховуючи потенційні та реальні наслідки, що виникли внаслідок порушень трудової дисципліни працівником Служби, комісія прийшла до висновку, що з метою недопущення в подальшому порушення трудової дисципліни доцільно притягнути до дисциплінарної відповідальності провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури ОСОБА_4 . Тоді ж 27.01.2025 року, ОСОБА_5 оголошено про притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно наказу від 27.01.2025 року № 29, позивачка була ознайомлена особисто під підпис.
В подальшому Наказом Служби від 07.07.2025 року № 173 у зв`язку з порушенням посадової інструкції провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби в частині підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 «Функції та обов`язки», в частині підпункту 4.1 пункту 4 «Відповідальність», та виявленням факту порушення вимог Наказу від 23.04.2025 року № 109 «Про затвердження Інструкції з діловодства», що регламентує порядок ведення, оформлення та зберігання службових документів, за порушення трудової дисципліни позивачці було оголошено догану.
З листів відправлених на адресу органу управління Служби (Агентство відновлення та розвитку інфраструктури України) вбачається, що зміст їх суттєво відрізняється показниками до «вчинення проступку» позивачкою, та після виправлення допущеної помилки.
Відповідно до Службової записки заступника начальника Служби від 04.07.2025 до Агентства було подано – недостовірну інформацію.
Згідно з текстом службової записки заступником начальника Служби був підписаний лист 03.07.2025р. та в подальшому відправлено до агентства відновлення та розвитку інфраструктури України. На підпис лист був наданий провідним інженером відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури - Юлією БУРЕНКО. 04.07.2025р. в телефонній розмові зі співробітником агентства було доведене завдання, з коригування одного з додатків. Скоригований лист було надано на підпис співробітниками вищезазначеного відділу, в якому були внесені також зміни, що стосується частини додатків та помилки в назвах. Таким чином, до агентства була направлена недостовірна інформація.
В свою чергу, відповідно до пояснень від 04.07.2025 року безпосереднього керівника позивачки – начальника відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Михайла Слабоспицького: у відповідь на лист від 02.07.2025р. № 240/208-01/01.1/07 було підготовлено проект листа ( відповідь ) в текстовій частині та надано провідному інженеру ОСОБА_1 для подальшого оформлення з додаванням додатків, які були завантажені в папку SDO ОСОБА_6 заступником начальника відділу інвестеційно-кошторисної роботи, будівництва, реконструкції та капітального ремонту та відправлені в електронному вигляді. Фізичну кількість аркушів не бачив.
В подальшому відповідь на лист було надано ОСОБА_7 на підпис ОСОБА_8 та відправлено на Агентство. Таким чином, у листі до Агентства була зазначена невірна кількість аркушів у додатках.» В подальшому, після ознайомлення з цими поясненнями, начальником Служби було запропоновано ОСОБА_9 надати більш змістовні та зрозумілі пояснення, на що останнім було подано додаткові пояснення наступного змісту: «В доповнення до моєї пояснювальної записки №03-1905 від 04.07.2025 р. повідомляю про систематичність допущених помилок в роботі провідного інженера ОСОБА_10 , які неодноразово були виявлені мною, та іншими структурними підрозділами Служби.
Зазначений випадок був досліджений двома заступниками начальника, за резолюцією яких, начальнику Служби було запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, після чого керівником Служби було прийнято рішення про притягнення до відповідальності – ОСОБА_1 .
Наказом Служби від 09.07.2025 року № 21-К про припинення трудового договору (контракту) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю позивачку було звільнено з займаної посади.
Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення позивачки з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, здійснено відповідачем з дотриманням вимог закону. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Правила статті 139 КЗпП покладають на працівника обов`язок працювати чесно та сумлінно, своєчасно та точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової та технологічної дисципліни.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (частини перша-друга статті 149 КЗпП України).
Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі №643/10816/17.
Як вбачається з матеріалів справи позивачка двічі протягом року притягувалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган Наказом Служби від 27.01.2025 року № 29 та Наказом Служби від 07.07.2025 року № 173.
Наказом Служби від 27.01.2025 року № 29 у зв`язку з порушенням посадової інструкції провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби в частині підпунктів 2.2 та 2.13 пункту 2 «Функції та обов`язки», в частині підпункту 4.1 пункту 4 «Відповідальність», та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також згідно з п. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни позивачці було оголошено догану.
Наказом Служби від 07.07.2025 року № 173 у зв`язку з порушенням посадової інструкції провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби в частині підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 «Функції та обов`язки», в частині підпункту 4.1 пункту 4 «Відповідальність», та виявленням факту порушення вимог Наказу від 23.04.2025 року № 109 «Про затвердження Інструкції з діловодства», що регламентує порядок ведення, оформлення та зберігання службових документів, за порушення трудової дисципліни позивачці було оголошено догану.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка систематично порушувала трудову дисципліну, допускаючи помилки, у листах, що мало суттєве значення для підприємства, за що двічі протягом року було накладено стягнення що є підставою для її звільнення із займаної посади відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки вина позивача була встановлена та на законних підставах її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Окрім того, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, щодо застосування до ОСОБА_1 подвійного стягнення - догана та звільнення, оскільки звільнення на підставі п.3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю (систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) є наслідком попередніх порушень трудового законодавства, які викладені вище.
Разом з тим, аргументи позивачки, що тексти оскаржуваних наказів не містять посилань на будь-які подання, доповідні записки (тощо), які б давали змогу встановити дату допущення порушень трудових обов`язків, а також вказували б на те, в чому конкретно полягали такі порушення апеляційний суд відноситься критично, оскільки зазначені накази містять підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності з чітким посиланням на пункти Посадової інструкції.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відсутність підстав для визнання наказів про звільнення працівника незаконним унеможливлює поновлення працівника на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Таким чином, рішення суду першої інстанції та висновки, викладені у рішенні відповідають встановленим у справі обставинам та дослідженим доказам і засновані на законі.
Доводи апеляційної скарги зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення ндустріального районного суду міста Дніпра від 13 лютого 2026 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 24 червня 2026 року.
Повний текст постанови складено 25 червня 2026 року.

Судді