Справа № 750/6146/26 
Провадження № 3/750/1962/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року 	м. Чернігів	

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігова матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
в с т а н о в и л а:

01 червня 2026 року о 12 год. 00 хв., в ході перевірки автобусного рейсу Чернігів (Україна) – Варшава (Польша) автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 місце посадки «Драмтеатр» за адресою м.Чернігів, проспект Миру, біля буд. 23, встановлено здійснення фізичною особою ОСОБА_1 діяльності без державної реєстрації, а саме на час перевірки 01.06.2026 року останній здійснював готівкові розрахунки на загальну вартість 9000 грн. 00 коп., чим порушила ст.ст. 42, 58 Господарського кодексу України від 16. 01.2003 року, № 436-IV, ст.4, ст. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-ІV, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином про причини не явки суду не повідомив, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та повідомив суд, що вину визнає в повному обсязі.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ?.1 no.164 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.
Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.
Розглянувши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Господарська діяльність відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єкта господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Узагальнене поняття підприємницької діяльності дається в ст. 42 Господарського кодексу, згідно якого підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Виходячи з положень ч. 1-2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до п.14.1.36 ст. 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 143/25-01-07-05-02 від 01 червня 2026 року;
- копією направлення на перевірку №1188/ЖЗ/25-01-07-05-01 від 01 червня 2026 року;
- копією акту фактичної перевірки від 01 червня 2026 року.
Оцінюючи сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю з наведених вище обставин, а саме сукупністю доказів підтверджено діяльність ОСОБА_1 , який здійснював надання послуг з міжнародних перевезень автобусним рейсом Чернігів (Україна) – Варшава (Польша) автомобілем з д.н.з. НОМЕР_2 місце посадки «Драмтеатр» за адресою м.Чернігів, проспект Миру, біля буд.23, при цьому жодних документів на підтвердження державної реєстрації як суб`єкта господарювання працівникам поліції під час виявлення правопорушення самим ОСОБА_2 , надано не було, в протоколі останній зазначив, що в найближчий час планує відкрити ФОП. 
Отже, на думку суду, поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми за своїм змістом доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.164 КУпАП України провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на спростування своєї провини ОСОБА_1 суду не надав. Вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав.
Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом справи не закінчився.
Суд, при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, а саме те, що правопорушення посягає на встановлений порядок здійснення господарської діяльності.
Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність судом не встановлені.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. Тому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 164 КУпАП, керуючись ст.ст. 27, 33, 164, 268 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд м.Чернігова протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Ю. Лямзіна