ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 р. 	Справа № 520/3598/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., по справі № 520/3598/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірі 65% грошового забезпечення на підставі документа Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24 жовтня 2024 р. № 176/176/100/754/2513/пс станом на 01 січня 2023 та станом на 01 січня 2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 січня 2023 року та з 01 січня 2024 року, в розмірі 65 % грошового забезпечення, на підставі документа Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24 жовтня 2024 р. № 176/176/100/754/2513/пс станом на 01 січня 2023 р. та станом на 01 січня 2024 р., з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 520/3598/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, яку аргументує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 520/3598/25 та ухвалити постанову, якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги (з урахуванням уточненої апеляційної скарги) позивач зазначає, що він звернувся до суду стосовно протиправної бездіяльності відповідача щодо індивідуального перерахунку пенсії, що встановлений нормами пункту 23 постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, у зв`язку з тим, що відбулася зміна розміру у грошовому забезпеченні військовослужбовця на посаді, з якої він був звільнений, станом на 01 січня 2023 та станом на 01 січня 2024. Позивач наголошує, що його заява від 26.10.2024 та доданий до неї додатковий документ відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ є повідомленням відповідача для здійснення ним дій з перерахунку пенсії позивача. Позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додатковий документ, наданий позивачем до відповідача, ні за формою, ні за змістом не відповідає довідці, форма якої встановлена Додатком 2 до Порядку №45. Апелянт наголосив, що у пункті 23 Порядку №3-1 не наведена форма та зміст додаткових документів; наданий документ виданий державним органом з кутовим штампом, підписом посадових осіб та скріплений гербовою печаткою. Позивач зазначив, що бажає брати участь у засіданнях з розгляду даної справи.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.
При цьому, 30.04.2026 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява (заперечення) позивача, в якій позивач наголошує, що неправильно та необґрунтовано застосовувати рішення справи № 520/5814/24 для подальшого розгляду справи №520/3598/25, справи №520/5814/24 та №520/3598/25 не тотожні за своєю юридичною природою та не є подібними. Апелянт просить суд не визначати справу № 520/3598/25 як типову до справи № 520/5814/24, не враховувати та не застосовувати правові висновки, які викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 520/5814/24, для розгляду справи № 520/3598/25.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що справа судом розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, який відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за участі його представника та розглянути справу у порядку письмового провадження.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII з 13.08.2011 у розмірі 65% грошового забезпечення.
Позивачем було долучено до матеріалів справи лист Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24 жовтня 2024 № 176/176/100/754/2513/пс.
ГУ ПФУ в Харківській області, відповідно до наданого до суду першої інстанції відзиву на адміністративний позов, повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі вказаного документа.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що лист Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс не відповідає встановленій законом формі та змісту належним чином оформленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до Додатку 2 до Порядку №45 станом на 01.01.2023 та 01.01.2024, доказів подання таких довідок до органу управління не надано. 
Суд першої інстанції вказав, що з 20.05.2023 у зв`язку з внесенням постановою від 12.05.2023 № 481 змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 грн. та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. 
Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що з 01.01.2024 не настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії військовослужбовців, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, а тому відсутні підстави як для видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024, так і для здійснення перерахунку на підставі такої довідки.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, але частково з інших мотивів та підстав, з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), яким визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Так, згідно з частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Водночас, положеннями частини 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлено, що у разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
При цьому, механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі – Порядок № 45), згідно з пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 2, 3 Порядку № 45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (пункт 3 Порядку № 45).
Згідно з пунктом 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому, за приписами пункту 6 Порядку № 45, відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.
Отже, враховуючи наведені норми, підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведене на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 (далі – Постанова № 704), пунктом 2 якої встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній на момент прийняття постанови) регламентовано, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13, 14.
У подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 (далі – Постанова № 103), якою пункт 4 Постанови № 704 було викладено у редакції пункту 6 Постанови № 103, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14."
Отже, згідно з Постановою № 704 (в редакції Постанови № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, стала величина прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018.
Цією постановою також було внесено зміни до Порядку № 45.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції Постанови № 103 було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Таким чином, з 29.01.2020 – дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18 пункт 6 постанови КМ України № 103 втратив чинність та була відновлена дія пункту 4 постанови КМ України № 704 у первісній редакції.
Тобто, з 29.01.2020 відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням за прожитковим мінімумом для працездатних осіб, встановленим законом на 01.01.2018.
Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21.
Крім цього, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Отже, з 05.03.2019 – дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
У свою чергу, алгоритм дій, який повинні вчинити пенсійні органи у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 6 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій адміністративній справі № 160/8324/19.
Аналіз зазначених норм свідчить, що пенсійний орган в межах визначених повноважень здійснює перерахунок пенсії не інакше, ніж на підставі довідки, виданої уповноваженим органом, з якого особа була звільнена зі служби, та відомостей, зазначених у ній.
Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду 30.03.2021 року у справі № 0740/854/18.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України. При цьому, перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців.
Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 23.01.2020 у справі № 809/535/16, від 18.05.2021 у справі № 343/870/17.
Водночас, питання щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"» (далі – Порядок № 3-1).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 3-1, заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ), за останнім місцем служби.
Відповідно до абзацу 4 пункту 11 розділу І Порядку № 3-1, днем звернення за перерахунком, поновленням пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням) (початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняттям (звільненням) на (зі) службу (служби), за виплатою недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплатою одноразової грошової допомоги, виплатою допомоги на поховання вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
При цьому, питання щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення регулюються приписами Порядку № 45, викладеними раніше.
Отже, колегія суддів вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано двома шляхами:
(1) через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45;
(2) за відповідною заявою пенсіонера та доданими до неї документами.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі № 380/20651/21, від 07.10.2024 у справі № 460/9808/23.
Водночас, посилання апелянта на те, що пункт 23 Порядку № 3-1 не встановлює форми додаткових документів, є безпідставним, адже зазначена норма відсутня у вказаному Порядку. При цьому, такі вимоги визначені спеціальним нормативним актом, зазначеним вище, а саме Порядком № 45, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII з 13.08.2011 у розмірі 65% грошового забезпечення.
Позивачем до ГУ ПФУ в Харківській області було направлено звернення з приводу перерахунку пенсії з 01.01.2023 та 01.01.2024 та додано лист Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс, у якому містяться відомості про грошове забезпечення старшого викладача університету з 01.01.2023 та 01.01.2024.
Листом від 14.11.2024 № 32542-34389/М-02/8-2000/24 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії відповідно до уточнюючої інформації про розмір грошового забезпечення.
Колегія суддів вказує, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
При цьому, 20.05.2023 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі – Постанова № 481).
Постановою № 481 затверджено:
«1. Скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб;
2. Внести зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виклавши абзац перший в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
3. Установити, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів».
Отже, з 20.05.2023 у зв`язку з внесенням постановою від 12.05.2023 № 481 змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 грн. та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, а не виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року.
Колегія суддів зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24 визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 неправомірними. Визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 04.08.2025 у справі № 320/29450/24 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі № 320/29450/24.
У зазначеній ухвалі Верховного Суду від 04.08.2025 у справі № 320/29450/24 відсутні відомості про зупинення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі № 320/29450/24, отже, дана постанова набрала законної сили.
Таким чином, з наведеного вище слідує, що Постанова № 481 була чинною з 20.05.2023 по 18.06.2025.
Однак, колегія суддів звертає увагу на наступний правовий висновок, відображений у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17.02.2026 № 520/5814/24:
« 45. Отже, з огляду на визначені в частинні третій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
46. При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
47. Згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19 та від 10 січня 2023 року у справі № 340/507/22).
48. Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним чи ні на момент виникнення спірних відносин…
62. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року у справі № 600/3516/24-а та від 22 жовтня 2025 року у справі № 420/3824/25, у яких викладено правовий висновок про те, що з дня набрання чинності Постановою № 481 (20 травня 2023 року) та протягом усього періоду її дії (до 18 червня 2025 року) правові підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відсутні. Протягом зазначеного періоду визначення посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями здійснювалося, виходячи з фіксованої величини 1762,00 грн, передбаченої Постановою № 481 та сформувати наступний:
до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного станом на 01 січня 2024 року відповідно до Постанови № 704, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися пункт 4 Постанови № 704 в первісній редакції, яка передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою № 481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762,00 грн».
З урахуванням зазначеного, колегія суддів доходить висновку про те, що станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 існували правові підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 01.01.2024 не настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії військовослужбовців, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, а тому відсутні підстави як для видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024, так і для здійснення перерахунку на підставі такої довідки.
Додатково колегія суддів зазначає, що доводи позивача, викладені ним у заяві від 30.04.2026 стосовно необґрунтованості застосування рішення справи № 520/5814/24 для подальшого розгляду справи №520/3598/25, є безпідставними, оскільки правова позиція у справі №520/5814/24 стосується застосування показника для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням під час нарахування грошового забезпечення за період дії Постанови №481 (з 20.05.2023 по 18.06.2025), що є ключовим для правильного та законного вирішення спору у даній справі зважаючи на вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2023 та з 01.01.2024.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо наявності підстав для перерахунку його пенсії з 01.01.2023 та 01.01.2024 на підставі довідки Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс з огляду на наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, лист із відповіддю від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс, на який позивач посилається як на підставу для перерахунку йому пенсії з 01.01.2023 та 01.01.2024, був наданий на звернення позивача Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба.
У відповіді від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс зазначено, що нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2018 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 № 248/1210 та від 25.03.2022 № 248/1298, доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з.
У довідці зазначені складові грошового забезпечення старшого викладача університету станом на 01.01.2023 та станом на 01.01.2024.
При цьому, ухвалою Другого адміністративного суду від 20.04.2026 у справі № 520/3598/25 у Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба було витребувано наступні письмові докази, а саме відомості щодо того, чи була довідка від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/ПС видана ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії; відомості щодо того, чи відповідає грошове забезпечення, зазначене у довідці від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/ПС, грошовому забезпеченню за посадою, яку займав ОСОБА_1 на час звільнення; відомості щодо того, чи зазначено грошове забезпечення у довідці від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/ПС виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024; відомості щодо того, чи відбулося підвищення грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 з 01.01.2023, з 01.01.2024; якщо так, вказати, відповідно до яких нормативно-правових актів відбулося таке підвищення; відомості щодо того, чи є вказане підвищення підставою для видачі довідки ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з нормативним обґрунтуванням своєї позиції та посиланням на діючі нормативно-правові акти; документи, зазначені у довідці від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс, а саме рішення Міністра оборони України від 04.03.2022 № 248/1210 та від 25.03.2022 № 248/1298, доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з.
07.05.2026 на виконання вказаної ухвали суду Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба було надано відповідь, зі змісту якої встановлено, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - КПС ЗСУ) стосовно правової допомоги з питання нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців. Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба за дорученням КПС ЗСУ від 01.10.2024 № 106/ЗПІ надав відповідну інформацію 24.10.2024 до КПС ЗСУ та безпосередньо замовнику інформації – ОСОБА_1 за вихідним №176/176/100/754/2513/пс, у якій зазначив складові грошового забезпечення за штатною постадою старшого викладача університету станом на 01.10.2024.
Також Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на виконання вказаної ухвали суду зазначив, що ОСОБА_1 безпосередньо до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба не звертався, що унеможливлює ідентифікацію інформації про навчальний заклад, у якому позивач проходив військову службу, періоди проходження служби та час звільнення.
Зі змісту відповіді, наданої Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на виконання вказаної ухвали суду встановлено, що відповідь від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс, надіслана за зверненням позивача, мала інформативний зміст та не є підставою для здійснення правових дій, у тому числі перерахунку пенсії.
Отже, вказана відповідь від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс за своєю формою та змістом не може вважатися довідкою, яка передбачена Порядком №45, та не є правовою підставою для перерахунку пенсії позивача, оскільки була надана позивачу з метою надання запитуваної інформації стосовно правової допомоги з питання нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців та не відповідає затвердженій формі довідки (додаток 2 до Порядку №45).
Колегія суддів вказує, що інформація у зазначеній довідці стосується загального розміру грошового забезпечення викладача Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, а не розміру грошового забезпечення безпосередньо за посадою, яку займав позивач на час проходження служби.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у відповіді на виконання ухвали суду від 07.05.2026 Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба посилається на те, що у нього відсутня інформація про навчальний заклад, у якому проходив службу позивач.
Таким чином, лист від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс надавався позивачу не для проведення перерахунку пенсії та без урахування посади, яку займав позивач на час звільнення зі служби.
Із урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що відповідь від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс є неналежним документом для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2023 та 01.01.2024, а тому підстави для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2023 та 01.01.2024 згідно з відповіддю Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс відсутні.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий позивачем лист Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс не відповідає довідці, форма якої встановлена Додатком 2 до Порядку № 45, вказаний документ фактично є інформаційним листом-розрахунком складових грошового забезпечення старшого викладача університету станом на 01.01.2023 та станом на 01.01.2024.
Доводи позивача про те, що довідка Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ є повідомленням відповідача для здійснення ним дій з перерахунку пенсії позивача, не знайшли підтвердження в ході розгляду колегією суддів.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про те, що подана ним заява від 26.10.2024 року разом із доданим документом є належною підставою для здійснення відповідачем перерахунку пенсії, оскільки сам факт звернення особи із заявою та додання до неї певного документа не зумовлює виникнення у органу Пенсійного фонду обов`язку здійснити перерахунок пенсії, оскільки такий обов`язок виникає виключно за наявності належних та допустимих документів, які відповідають вимогам законодавства, що регулює порядок такого перерахунку.
Крім того, колегія суддів вказує, що наявність у поданому позивачем документі від 24.10.2024 № 176/176/100/754/2513/пс кутового штампа, підпису посадових осіб та відбитка гербової печатки сама по собі не свідчить про його відповідність встановленій формі довідки та не надає йому статусу документа, який породжує обов`язок відповідача здійснити перерахунок пенсії.
Однак, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що з 01.01.2024 не настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії військовослужбовців, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, але частково з інших мотивів та підстав.
Доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження у ході розгляду колегією суддів.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Згідно з положеннями статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 317 КАС України).
З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, однак частково помилився у застосуванні норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 520/3598/25 - частково змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 520/3598/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова