Справа № 953/5850/25
н/п 2/953/288/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
представника відповідача Березовський Є.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання безпідставним нарахування відсотків та визнання виконаним зобов`язання
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог за первісним позовом
Акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі – Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі –  ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" у розмір 108 127,78 грн.
Позивач обґрунтовує свої вимоги таким:
-24.05.2019 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг "Monobank". Згідно з позицією Банку, ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають єдиний Договір. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився з цими документами, погодився з їхнім змістом та засвідчив отримання їх примірників у мобільному додатку;
-положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі – Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови;
-на підставі укладеного Договору відповідач отримав та використав кредитний ліміт, однак усупереч умовам Договору своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості, допустивши прострочення сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом.
Короткий зміст заявлених вимог за зустрічним позовом
29.07.2025 від представника відповідача надійшов зустрічний позов, в якому представник просив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Зустрічний позов задовольнити, визнати безпідставним нарахування відсотків у розмірі 38,4% з ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг (анкета-заява про надання банківських послуг) від 24.05.2019, визнати виконаним зобов`язання ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг (анкета-заява про надання банківських послуг) від 24.05.2019.
Зустрічний позов мотивовано таким:
-ОСОБА_1 не заперечує, що Банк у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання за договором і надав відповідачу за первісним позовом можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, у розрахунку заборгованості відображені дані про прострочену заборгованість, процентна ставка у розмірі 38,4 %;
-ОСОБА_1 отримувала кошти від Банку та в період з 24.05.2019 по 08.04.2025 з рахунку ОСОБА_1 знято понад 1 250 551,28 грн, при тому що кредит отриманий на суму 50 000, 00 грн;
-в анкеті-заяві, яка була підписана ОСОБА_1 відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, але разом з цим, сума заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, позивачем визначена з урахуванням відсоткової ставки у розмірі 38,4 %;
-в анкеті заяві, яка була підписана нею також не було передбачено обов`язок сплачувати збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76.8% річних), як це зазначено в первісному позові;
-матеріали позовної заяви до ОСОБА_1 не містять інформації чи доказів, що саме ці Умови і правила мав на увазі відповідач та з ними ознайомлений, погодився з ними, підписуючи заяву-анкету 24.05.2019, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 38,4% і щодо сплати неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.
Інші пояснення
19.08.2025 від позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічний позов, в якому він заперечив проти зустрічного позову та просив відмовити у його задоволенні. До відзиву на зустрічний позов додано Умови 26.04.2019. Відзив на зустрічний позов мотивовано таким:
- Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення Договору між позивачем та відповідачем. На момент укладення Договору чинною була редакція Умов від 26.04.2019. Актуальність та дійсність інформації з сайтів банків обумовлена вимогами Закону;
- у пункті 2, підписаної відповідачем при відкритті банківського рахунку Анкети-заяви, споживач банківських послуг (Клієнт) погоджується, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а в пункті 3 відповідач підтвердив, що підписанням цього Договору він підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг. Указаний порядок укладення договору повністю узгоджується з позицію, викладеною Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19;
- без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank". А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту.
28.11.2025 від представника відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом. Відповідь мотивовано таким:
- наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписані, а тому з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. До позовної заяви додано Умови і правила надання банківських послуг в редакції, яка набула чинності з 24.11.2021, тобто після підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг;
- в анкеті-заяві, яка була підписана ОСОБА_1 відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, але разом з цим, сума заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, позивачем визначена з урахуванням відсоткової ставки у розмірі 38,4 %;
- посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
01.12.2025, 14.01.2026 від Банку надійшла відповідь на відзив (фактично заперечення), в яких сторона заперечила проти доводів відповідача за первісним позовом. Наводить алгоритм укладення договору та порядок узгодження умов.
01.12.2025, 12.01.2026, 09.02.2026, 03.04.2026 від представника відповідача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення, які дублюють заперечення щодо узгодження процентної ставки.
Процесуальні дії у справі
Суд ухвалою від 18.06.2025 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив спрощене позовне провадження у справі, призначив розгляд справи на 14.07.2025 та встановив учасникам справи строки для реалізації прав на подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.
29.07.2025 до суду від відповідачки надійшов зустрічний позов, в якому остання просить визнати безпідставним нарахування відсотків у розмірі 38,4% з ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг (анкета-заява про надання банківських послуг) від 24.05.2019, укладеним з АТ "Універсал Банк"; визнати виконаним зобов`язання ОСОБА_1 , за вказаним договором. Крім того, просила розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Суд ухвалою від 08.08.2025 прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Банку, об`єднав в одне провадження з первісним позовом, перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав. 
Суд ухвалою від 18.12.2025 закрив підготовче провадження у справі, призначив її до розгляду.
Розгляд справи по суті неодноразово відкладався за клопотанням учасників справи, зокрема, до 16.06.2026.
16.06.2026 від представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано участю в іншому судовому засідання на 15:00 год.
16.06.2026 у судове засідання з`явився представник відповідача за первісним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали та повісток до електронного кабінету, що підтверджується довідками суду про доставку електронного документу та вважається належним повідомленням відповідно до ст. 128, 272 ЦПК України. 
Представник відповідача за первісним позовом питання щодо проведення розгляду залишив на розсуд суду.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Суд, ураховуючи, що сторони надали заяви по суті, також надали усні пояснення під час розгляду справи по суті, явка сторін не визнавалась обов`язковою в судове засідання дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача за первісним позовом, а тому не знайшов підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.
Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтвердив, що відповідачка уклала договір з Банком, завантажила відповідний додаток на мобільний пристрій і пройшла ідентифікацію. Однак, вказав, що в анкеті заяві не визначені проценти за користування кредитом, а тому нарахування таких є безпідставним. На питання суду чи зверталась відповідачка до Банку протягом усього строку користування послугою кредитного ліміту представник повідомив, що, на скільки йому відомо, тільки раз щодо реструктуризації заборгованості. Чому відповідачка не заперечували проти нарахованих процентів протягом строку користування послугами представник пояснити не зміг.
Фактичні обставини, встановлені судом
24.05.2019 відповідач, маючи намір отримати банківські послуги, ініціював договірні відносини з позивачем шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідачка підтвердила генерацію ключової пари для накладення удосконаленого електронного підпису в мобільному додатку, визнавши, що він є аналогом власноручного підпису (п. 6 анкети-заяви). Згідно із Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з п. 2 анкети-заяви відповідачка погоджується, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.
Відповідно до п. 3 анкети-заяви клієнт підтверджує, що ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірник у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11 анкети-заяви).
В Умовах і правилах надання банківських послуг передбачено: ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього (п. 4.1.); ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування (п. 4.2.); сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку (п. 4.3.); на суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку (п. 4.9.).
Відповідно до витягу з Тарифів ("Чорна картка Monobank") пільговий період за карткою: до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка: 0,00001 % річних; базова відсоткова ставка: 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період за кожний день з моменту виникнення заборгованості); підвищена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості: 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).
Згідно з паспортом споживчого кредиту: тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом використання; строк кредитування: 25 років з правом автоматичного продовження; спосіб та строк надання кредиту: кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби; процентна ставка: пільгова процентна ставка: 0,00001 %, базова процентна ставка: 3,1 % в місяць, реальна річна процентна ставка: 44,26 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: 6,2 % у місяць – збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).
Позивач у поясненнях навів технічний алгоритм укладення угоди зі сторони клієнта, а саме: (1) завантаження на свій мобільний пристрій застосунок Monobank; (2) ознайомлення з актуальними Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту; (3) зазначає мобільний номер телефону, на який буде направлено ОТР-пароль (One Time Password), введення якого є підтвердженням факту ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблице розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту; (40 завантажує скан-копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, з метою попередньої ідентифікації (5) верифікація Клієнта співробітником Банку та сторони підписують Анкету-заяву. Вказав, що мобільний застосунок не переходить на наступний етап реєстрації, без ознайомлення Клієнта з актуальними Умовами і Правилами. На підтвердження у відзиві наведено візуальне відображення алгоритму укладення в додатку, з якого вбачається, що після введення номеру телефону клієнт має натиснути кнопку "погоджуюсь", чим особа погоджується з Умовами і Тарифами.
На виконання умов договору відповідачу було відкрито поточний рахунок (IBAN: НОМЕР_1 ), спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_2 .
Відповідно до наданої позивачем довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, протягом дії договору Банк неодноразово змінював розмір дозволеного ліміту. Зокрема, початковий ліміт від 24.05.2019 складав 5 000,00 грн, надалі він поступово збільшувався до 50 000,00 грн станом на 10.04.2020.
У наданій Банком виписці відображено рух коштів по картці станом на 08.04.2025 по рахунку IBAN: НОМЕР_1 , картка № НОМЕР_2 , згідно з яким сума витрат за період 1 250 551,28 грн, сума зарахувань – 1 142 423,51 грн, кредитний ліміт – 50 000,00 грн, заборгованість – 108 127,87 грн. У виписці відображено рух коштів та трансакції по картці.
Згідно з розрахунком заборгованості загальний залишок заборгованості відповідачки складає 108 127,78 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 113 Розділу V Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджено-го рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у змішаній формі з метою процесуальної економії, дотримання розумних строків та уникнення зволікань, що відповідає принципам та завданням цивільного судочинства.
Між сторонами склались правовідносини зі споживчого кредитування. Спір у справі стосується неналежного виконання зобов`язання зі своєчасного повернення коштів.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ініціював договірні відносини з позивачем шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, в якій у чіткій недвозначній формі вказав, що на момент підписання заяви ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, додаткового тлумачення не потребує (п. 3). Вказав, що просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11 анкети-заяви). Тарифи ("Чорна картка Monobank") та Паспорт споживчого кредиту містять розмір процентної ставки (3,1% на місяць від суми залишку заборгованості, а у випадку прострочення зобов`язань – збільшення процентної ставки до 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості). Тобто вказана анкета-заява, з урахуванням визначених у ній умов, Умови і правила, Тарифів Паспорту споживчого кредиту містять усі істотні умови кредитування, відповідно сторони досягли згоди щодо істотних умов договору відповідно до статей 207, 626, 638 ЦК України, а його форма відповідає загальним положенням статті 639 ЦК України (відображена частково в анкеті-заяві, Умовах і правила, Паспорті, згоду на що надав відповідача безпосередньо в анкеті-заяві).
При цьому суд враховує пояснення представника відповідача, що факт завантаження додатку, укладення правочину з позивачем відповідачка не заперечує. Заперечення стосуються виключно узгодження процентної ставки.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
Велика Палата Верховного Суду (див. до прикладу постанови від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13, від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19) неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 03.07.2025 у справі № 219/10735/2013).
Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що відповідач, заперечуючи проти узгодження умов, зокрема, процентної ставки та сплати процентів, вказує, що позивач не довів, що відповідач ознайомлений саме з наданими Тарифами та Умовами. При цьому представник відповідача у судовому засіданні не зміг пояснити з якими саме умовами, правилами і тарифами (про які у анкеті заяві вказано, що клієнт ознайомився) ознайомилась відповідачка, які тарифи (проценти за користування кредитним лімітом) вона визнає тощо. Суд також враховує пояснення Банку щодо алгоритму укладення правочину та неможливості його укладення без попереднього узгодження (згоди) клієнта з тарифами та умовами.
При цьому у самій анкеті-заяві, підписаній відповідачкою, вказано, що остання (клієнт) отримала примірники Умов і Правилами надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту у мобільному додатку. А тому враховуючи пояснення представника відповідачки, що така дійсно завантажила та мала додаток Банку позивача, факт ознайомлення та узгодження з тарифами, зокрема, процентною ставкою, є більш вірогіднішим, аніж заперечення відповідачки (без надання жодних доказів) про не ознайомлення з відповідними тарифами.
Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка впродовж тривалого строку (майже п`ять років, з 24.05.2019 до 01.03.2024 згідно з випискою) використовувала кредитний ліміт і погашала проценти за користування ним і не зверталась до позивача із запереченням щодо списання коштів, нарахованими процентами тощо протягом усього періоду користування кредитними коштами. При цьому, як вбачається з руху коштів використання кредитного ліміту та його погашення було активним (сума витрат за період 1 250 551,28 грн, сума зарахувань – 1 142 423,51 грн). Натомість, як вказав представник у судовому засіданні, на скільки йому відомо відповідачка зверталась до Банку щодо реструктуризації заборгованості, а не щодо нарахованих процентів.
Оцінюючи заперечення відповідача щодо необізнаності з Тарифами і Умовами та невизнання розміру заборгованості, суд застосовує доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується на римській максимі - "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці" та ґрунтується на принципі добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК України). Так, відповідачка протягом усього тривалого періоду користування кредитним лімітом жодного разу не заперечувала проти розміру нарахованих Банком процентів (доказів зворотного відповідачка не надала).
При цьому суд вважає необґрунтованими заперечення щодо непогодження процентів через не ознайомлення з Умовами, оскільки розмір процентів сторони узгодили в Тарифах, в Умовах визначено порядок їх сплати.
За таких обставин, суд, ураховуючи усталений підхід Верховного Суду до стандарту доведення вважає, що надані позивачем докази у їх сукупності є переконливішими для висновку про наявність між сторонами зобов`язання за кредитним договором та обізнаності відповідачки з Тарифами, Умовами і Правилами, оскільки відповідачка таких доказів не спростувала та не надала доказів узгодження інших Тарифів (процентів), Умов тощо, а її доводи фактично зводяться до концепції "негативного доказу", що нівелює принцип змагальності, який є однією з основних засад цивільного судочинства.
Згідно з детальним розрахунком заборгованості та поясненнями Банку до виписки про рух коштів, відповідачка повністю використала встановлений ліміт у сумі 50 000,00 грн. Заявлена до стягнення загальна сума, що становить 108 127,78 грн, складається з фактично використаного кредитного ліміту у розмірі 50 000,00 грн та овердрафту у сумі 58 127,78 грн. Відповідно до розділу 5 Умов обслуговування, з якими відповідачка погодилась під час підписання анкети-заяви, у разі нестачі власних коштів клієнта, кредит автоматично збільшується на суму заборгованості за відсотками та неустойкою (овердрафт).
Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Позивач довів порушення відповідачем умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів. 
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Банком, визнає його обґрунтованим і таким, що підтверджується відповідними первинними документами. Відповідач, заперечуючи проти умов, однак не спростовуючи факту отримання кредитних коштів, не надав суду доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку. Зокрема, відповідач не надала власного контррозрахунку кредитної заборгованості, ураховуючи те, що сам відповідач не спростовує факту отримання кредитного ліміту і його використання.
Заперечення відповідачки щодо ненадання позивачем доказів, які належним чином підтверджують заявлені вимоги, суд відхиляє, оскільки до позовної заяви додано належні, допустимі та достовірні докази (анкети-заяви від 24.05.2019 року, виписка про рух коштів по картковому рахунку, а також довідку про розмір встановленого кредитного ліміту), яким була надана оцінка. Ці докази підтверджують обставини, на які посилається позивач. Суд бере до уваги те, що відповідач не заперечував факту отримання кредитної картки та користування кредитними коштами.
Як встановлено судом, з виписки по рахунку, яка згідно з нормами чинного законодавства має статус первинного бухгалтерського документа та є належним доказом руху коштів, відповідачка з моменту встановлення кредитного ліміту тривалий час активно користувався кредитними коштами, та виконувала умови договору щодо погашення боргу, не оскаржуючи дії Банку щодо списання коштів та не висловлюючи незгоди з фінансовими умовами до моменту звернення Банку до суду з цим позовом.
Суд відхиляє посилання відповідачки на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 з огляду на таке.
Суд касаційної інстанції у справі № 342/180/17 сформував висновок щодо норм 549, 551, 1048, 1056-1 ЦК України, що у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Ураховуючи встановлені судами обставини справи, зокрема, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучені до справи Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, суд касаційної інстанції у справі № 342/180/17 дійшов висновку про відсутність підстав про стягнення процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 17.05.2023 у справі № 753/11421/18, від 04.09.2023 у справі № 910/5352/21, від 01.08.2024 у справі № 420/9011/20), правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, а не мотиви, з яких виходить суд.
По-перше, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 щодо застосування норм 549, 551, 1048, 1056-1 ЦК України і такі не суперечать їм у цій справі.
По-друге, відсутність доказів підписання відповідачкою умов і тарифів є мотивом відмови в позові в частині нарахованих процентів у справі № 342/180/17, а не висновком про застосування норми права.
При цьому суд враховує суттєві відмінності в обставинах цієї справи і справи № 342/180/17, а саме: (І) в останній договірні відносини виникли в 2011 році, коли застосування мобільних додатків із застосування у них підписів із використанням одноразових ідентифікаторів не використовувалось; (ІІ) у цій справі суд встановив факт використання відповідачкою мобільного додатку Банку (позивача) і технічний алгоритм укладення угоди, який передбачає обов`язкове ознайомлення з тарифами до моменту укладення договору. Тобто обставини цієї справи і справи № 342/180/17 є відмінними, а тому, відповідно, і висновок у справі щодо наявності підстав для задоволення позову (що не є висновком про застосування норми права). 
Щодо зустрічного позову
ОСОБА_1 заявила зустрічний позов визнати безпідставним нарахування відсотків у розмірі 38,4% за договором про надання банківських послуг та визнати виконаним зобов`язання за таким договором, який мотивовано безпідставним нарахуванням процентів через не доведення їй умов щодо розміру процентів. Тобто вказані вимоги безпосередньо стосуються досліджуваних обставин за первісним позовом.
Під час розгляду первісних позовних вимог суд встановив факт доведення до відповідачки умов і тарифів, зокрема, розміру процентів. Відповідно, підстави для задоволення зустрічних вимог відсутні з огляду на мотиви, наведені вище (мотиви задоволення первісного позову).
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Банку слід відмовити за недоведеністю.
Судові витрати
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі. Витрати понесені відповідачкою за зустрічним позовом залишаються за нею.
Керуючись статтями 2, 76 – 81, 141, 263 – 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" суму заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 24.05.2019 в розмірі 108 127,78 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
3. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання безпідставним нарахування відсотків та визнання виконаним зобов`язання відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 23.06.2026, у зв`язку з перебування судді у нарадчій кімнаті.
Учасники справи
Позивач (стягувач): Акціонерного товариства "Універсал Банк" (адреса: 04080, м. Київ, вул.
Оленівська, будинок 23; ЄДРПОУ 21133352).
Відповідач (боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя           Роман ВІТЮК