МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 р. 	справа № 400/10359/24 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, 	

про	визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.10.23 р. № 0268743-2411-1426-UA48060350000011218, від 09.01.24 р. № 0000099-2411-1426-UA48060350000011218, від 04.12.23 р. № 0446224-2411-1426-UA48060350000011218, від 04.12.23 р. № 0446224-2411-1426-UA48060350000011218 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки відповідач не надіслав їх позивачу у строки встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Також, позивач зазначив, що Чорноморською ОТГ не було встановлено розмір місцевого податку та не опубліковано у відповідності до чинного законодавства. Крім того, відповідачем не зазначено, яке саме майно оподатковується, не було застосовано пільги визначені підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України. 
Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені та надіслані в строки у відповідності до норм ПК України, що підтверджується копіями корінців та повідомленнями про вручення поштового відправлення. Розрахунок нарахувань по зазначеним податковим повідомленням-рішенням здійснено з врахуванням площі загальної площі та відповідної ставки податку затвердженої органами місцевого самоврядування. Доводи позивача, відповідач вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. 
Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 979 кв. м. з 04.10.16 р. зареєстроване на підставі договору дарування на позивача.
Головним управлінням ДПС у Миколаївській області сформовано податкові повідомлення-рішення форми «Ф», яким визначено суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018-2021 роки, а саме: 
- 2018 рік № 0446224-2411-1426-UA48060350000011218 у сумі 7 289,63 грн.;
- 2019 рік № 0446224-2411-1426-UA48060350000011218 у сумі 20 426,83 грн.;
- 2020 рік № 0268743-2411-1426- UA48060350000011218 у сумі 63 577,48 грн.;
- 2021 рік № 0000099-2411-1426- UA48060350000011218 у сумі 29 370 грн.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.
Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.
Згідно з підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в том числі з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією із складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно. Обчислення суми податку на нерухомість здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості та надсилається (вручається) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
При цьому, відповідно до підпункту 266.10.2. пункту 266.10 статті 266 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Кам`янка, вул. Шевченка І.С., буд. 53/1, загальною площею 979 кв.м. з 04.10.16 р. зареєстроване на підставі договору дарування на позивача. 
Рішеннями Кам`янської сільської ради були визначені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Зазначені рішення наявні в матеріалах справи. 
Розрахунок нарахувань по зазначеним податковим повідомленням-рішенням, відповідачем здійснено з врахуванням площі загальної площі та відповідної ставки податку затвердженої органами місцевого самоврядування.
Позивачем не надано до суду жодних доказів на спростування невідповідності розрахунку нарахувань, а посилання позивача на відсутність рішень органу місцевого самоврядування щодо встановлення місцевого податку не відповідає дійсності. Відтак, суд відхиляє послання позивача на невірний розрахунок відповідачем зазначеного податку.
Також, позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на порушення відповідачем строків надіслання йому спірних податкових повідомлень-рішень. 
Так, податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем за 2018-2021 роки у 2023-2024 роках та направлені поштовим зв`язком, та особисто отримані платником. Зазначене підтверджується копіями корінців та повідомлень про вручення поштового відправлення.
Отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачем та отримані позивачем. Щодо строків їх направлення, то суд зазначає наступне. 
Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України (п. 266.10 ст. 266 ПК України).
Згідно з положеннями пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 статті 102 ПК України, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПК України, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.
При цьому необхідно врахувати, що відповідно до пункту 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України на період з 18 березня 2020 р. по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України.
Пунктом 2 розд. II Закону України від 15 березня 2022 р. № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового ПКУ України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120), який набрав чинності 17.03.22 р., зупинено дію пункту 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України на період дії воєнного, надзвичайного стану
Водночас Законом № 2120 статтею 102 ПК України доповнено пунктом 102.9, яким на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених ПК України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Крім того, 07.03.22 р. набрав чинності Закон України від 3 березня 2022 р. № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктом 69.
Згідно з підпунктом 69.9 пунктом 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із Законом України від 12 травня 2022 р. № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27.05.22 р., пункт 102.9 статті 102 ПК України доповнено словами «крім випадків, передбачених ПК України» та підпунктом 69.9 пунктом 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України викладено в новій редакції, в частині часткового відновлення перебігу строків.
Отже, відповідачем нарахування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки проводиться за період, визначений контролюючим органом з урахуванням строків давності - 1095 днів, що продовжуються на період зупинення перебігу строків з 18 березня 2020 р. до 27 травня 2022 р.
Таким чином, посилання відповідача на порушення відповідачем строків винесення та надіслання позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є безпідставним.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність нарахування відповідачем позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. 
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ЄДРПОУ 44104027), відмовити. 
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз