Справа № 697/2/26 
Провадження № 2/697/347/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
05 травня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді? Сивухіна Г.С.
за участю секретаря с/з? Бичук А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каневі, Черкаської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, військова частина НОМЕР_1 , про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача - адвокат Хорошун О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, військова частина НОМЕР_1 , про позбавлення батьківських прав.
Позов обґрунтований тим, що сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько та матір малолітнього не перебували в офіційному зареєстрованому шлюбі.
Мати дитини - ОСОБА_2 не бере жодної участі у вихованні сина, не спілкується із ним, не цікавиться його навчанням та здоров`ям, не здійснює жодної матеріальної допомоги на його утримання. Батько з народження дитини самостійно піклується про нього, займається його вихованням та навчанням, лікуванням.
В однорічному віці матір дитини, залишила сина на батька та зникла у невідомому напрямку, в подальшому з`ясувалося, що вона засуджена у країні агресора Ленінським районним судом міста Тюмені рф та за ст. 30 ч.3 ст. 228.1 ч. 4 п. Г УК РФ до 7 років 0 місяців позбавлення волі.
Відповідач не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час її не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток сина. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідач припинила спілкування з дитиною з однорічного віку дитини та не має жодного контакту з нею вже тривалий час, хоча батьки відповідача мають можливість спілкування з онуком.
Малолітній ОСОБА_4 проживає в сім`ї свого батька та знаходиться на його утриманні, який забезпечує його всім необхідним для його нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує дитина.
Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини сіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:
Ухвалою від 07.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано докази у справі.
Ухвалами суду від 10.02.2026, 02.03.2026 витребувано докази у справі.
18.03.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті.
Ухвалою суду від 08.04.2026 залучено до участі у справі третіх осіб на стороні позивача: військову частину НОМЕР_1 , орган опіки орган опіки та піклування Канівської міської ради Черкаського району.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, адвокатом скеровано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові. Просила вимоги задовільнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини не явки суд не повідомила, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалася, а тому згідно ст. ст.280,281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.
Представники третіх осіб: служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечували.
Представник третьої особи: військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.
Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15.08.2017 (а.с.17).
Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області №592 від 20.11.2024, вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 було проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 . З`ясовано, що будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , де фактично проживають: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . З 01.112024 також за даною адресою проживає неповнолітній могильний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переїхав з м. Києва. В помешканні створено усі умови для проживання дитини (а.с.8).
Згідно характеристики директора Канівської гімназії імені І.Франка Канівської міської ради Черкаської області №109 від 23.12.2025, за час навчання ОСОБА_3 учень 2 класу гімназії проявив себе як здібний і старанний учень, виявляє інтерес до навчання, активний на уроках. Тато хлопчина - ОСОБА_1 бере участь у шкільному життя сина, відвідує батьківські збори, класні заходи, телефонує вчителю, цікавиться успіхами свого сина, поведінкою та стосунками з однолітками, дбає про розвиток сина та його здоров`я. Мати: ОСОБА_2 не цікавиться шкільним життям сина, за час навчання ОСОБА_4 в школі жодного разу не телефонувала і не відвідувала навчальний заклад (а.с.9).
Згідно характеристики голови квартального комітету №8, ОСОБА_1 , 1996 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 проживає за даною адресою разом зі своїм сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сина виховує сам, мати дитини знаходиться у місцях позбавлення волі. Родина проживає за цією адресою з 2018 року. ОСОБА_8 характеризується як турботливий батько, його син завжди охайний та доглянутий. Батько не зловживає алкогольними та наркотичними засобами, завжди дбає про дитину. Сусіди відгукуються про нього як про порядну та чемну людину (а.с.19).
Згідно повідомлення в.о. директора Ліцею №196 Святошинського району міста Києва Київської міської ради №01-30/73 від 13.02.2026, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 навчався у 1-г класі ліцею у період з 01.09.2024 по 28.10.2024. На момент зарахування до закладу освіти дитину супроводжував дідусь. Упродовж зазначеного періоду батько дитини заклад освіти не відвідував. Комунікація з ним відбулася одноразово під час оформлення документів щодо вибуття дитини до іншого закладу освіти.
Мати дитини - ОСОБА_2 у період навчання дитини в ліцеї заклад освіти не відвідувала. Комунікації з адміністрацією закладу освіти або класним керівником у зазначений період не зафіксовано (а.с.77).
Згідно повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації №40-74 від 15.01.2026, №40-228 від 10.02.2026, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав з матір`ю - ОСОБА_2 та дідусем ОСОБА_9 (батьком матері дитини) за адресою: АДРЕСА_2 . Після арешту ОСОБА_2 у рф, зв`язок з нею втратився. Після чого служба зв`язалася з батьком дитини, громадянином ОСОБА_1 , який у жовтні 2024 року забрав сина за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.78, 108).
Згідно довідки лікаря ОСОБА_10 від 10.02.2026, ОСОБА_1 , 1996 р.н. у період з 02.04.2019 по 09.04.2019 перебував в інфекційному відділенні по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом гострий ларинготрахеїт (а.с.79).
Згідно довідки лікаря ОСОБА_11 від 09.02.2026, ОСОБА_1 , 1996 р.н. у період з 18.09.2025 по 29.09.2025 перебував стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Канівської БЛ по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом гострий бронхіт, герпетичний гінгівостоматит (а.с.79 на звороті).
Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19.5.1/15964-26-Вих від 03.03.2026, вбачається, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 18.05.2019 перетнула державний кордон України, в лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України пп «Бачівськ», напрямок - «ВИЇЗД» (а.с.98). 
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Канівської міської ради від 02.03.2026, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно її сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.85,86).
Згідно повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації №40-109 від 26.01.2026, за результатами обстеження умов проживання громадянки ОСОБА_2 та з`ясування її думки щодо позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що під час виходу 21.01.2026 спеціалісти Служби з`ясували, що громадянка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Двері помешкання відчинив невідомий чоловік (ймовірно батько матері), який в агресивній формі повідомив, що громадянка ОСОБА_2 знаходиться в російській федерації у в`язниці (а.с.110).
Згідно Акту обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 від 28.04.2026 вбачається, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні, на час проведення обстеження у помешканні чисто, прибрано та охайно. В будинку газове опалення, є усі необхідні меблі та сучасна побутова техніка, необхідна для ведення домашнього господарства. Для дитини облаштоване окреме спальне місце, стіл для навчання. У хлопчика багато розвиваючих ігор, дитячої літератури, конструкторів. На даний час малолітній проживає з бабусею, оскільки його батько - ОСОБА_1 перебуває у лавах ЗСУ. Мати дитини участі у вихованні не приймає, протягом багатьох років дитина з матір`ю не спілкується.
Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлено та вбачається з наведених вище доказів, що мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, ніякої участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям, здоров`ям, з сином не спілкується, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо сина, відтак суд приходить до висновку, що позовна заява у цій частині є обґрунтованою та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ній обставинах.
З огляду на викладене, враховуючи висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1999 р.н. стосовно її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви та позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина, оскільки це в першу чергу відповідатиме інтересам дитини.

Щодо стягнення аліментів.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, не звільняє її від обов`язку утримувати свою дитину, відповідач є працездатною особою, зобов`язана та має можливість утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , 2017 р.н. у розмірі 1/4 частини від її доходу і до повноліття дитини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. за одну немайнову вимогу, а тому дані витрати підлягають відшкодуванню у відповідності до ст. 141 ЦПК України. 
Судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів позивачем сплачено не було, оскільки він є звільненим від цих витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, оскільки позов задоволено, а тому незалежно від форми їх заявлення питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору (не понесено судових витрат), тому судові витрати за другу позовну вимогу на відповідача не покладаються.
Аналогічна позиція висловлена в постанові ВП ВС від 13.07.2022 по справі №496/3134/19 (п.41-46).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, військова частина НОМЕР_1 , про позбавлення батьківських прав -? ? задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Сплату судового збору за вимогу про стягнення аліментів віднести на рахунок держави.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Г . С . Сивухін