Дата документу  Справа № 314/1180/26 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/672/26	Головуючий у 1-й інстанції Кіяшко В.О.	
Єдиний унікальний №314/1180/26	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.3 ст.172-20 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року      м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира взводу штабних машин роти зв`язку тилового командного пункту батальйону управління військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, всупереч вимогам статей 11, 13, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану перебував у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Апелянт зауважує, що згідно висновку лікаря у нього не було виявлено ознак сп`яніння. Хоча у протоколі про військове адміністративне правопорушення вказано протилежне. Факт перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та/або розпивання ним алкогольних напоїв на території військової частини не підтверджено. Письмові пояснення щодо обставин події у ОСОБА_1 відібрано під тиском колег та побратимів.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим, на переконання апелянта, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис установлених під час розгляду справи обставин.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи вищевказаних вимог КУпАП не дотримався та не повною мірою з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідальність за ч.1 ст.172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Разом із тим, змістом диспозиції ч.2 ст.172-20 КУпАП охоплюється участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення вбачається, що 28.02.2026 року близько 20 год. 00 хв. майор ОСОБА_1 всупереч вимогам статей 11, 13, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах особливого періоду, а саме воєнного стану, під час виконання обов`язків на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого майор ОСОБА_1 був направлений до закладу охорони здоров`я, де факт вживання алкогольних напоїв було підтверджено та зафіксовано лікарським висновком.
Водночас судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира взводу штабних машин роти зв`язку тилового командного пункту батальйону управління військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, всупереч вимогам статей 11, 13, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, установлені судом першої інстанції обставини не узгоджуються зі змістом оформленого щодо ОСОБА_1 протоколу про військове адміністративне правопорушення, а викладені у вказаному процесуальному документі відомості не відповідають змісту диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Апеляційний суд також відзначає, що суд першої інстанції, розглянувши дану справу про адміністративне правопорушення, встановив та в оскаржуваній постанові зазначив, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративне правопорушення, тобто дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою в умовах особливого періоду.
При цьому об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення під час кваліфікації його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП судом першої інстанції не конкретизовано, що є неприпустимим.
Разом із тим, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, суд послався на ряд доказів. Серед яких відомості протоколу про військове адміністративне правопорушення №30 від 28.02.2026 року; висновку щодо результатів медичного огляду та лабораторних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №709 від 28.02.2026 року та відповідної довідки; письмових пояснень свідків.
Порівнюючи зміст оскаржуваної постанови судді, наявні матеріали справи із вимогами закону та доводами апелянта, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Так, процедуру огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння закріплено у ст.266-1 КУпАП.
Відповідно до ч.2 вищевказаної статті КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Згідно з ч.6 ст.266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч.9 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно із висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 та лабораторних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №709 від 28.02.2026 року та відповідною довідкою, ознак сп`яніння у обстежуваної особи не виявлено, встановлено лише факт вживання алкоголю. 
Апеляційний суд зважає на те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. А залучених при цьому свідків безпосередньо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не допитано, обставини щодо безсторонності свідків та можливого факту перебування їх у підпорядкуванні ініціатора складання протоколу про адміністративне правопорушення не встановлювались.
Вказані обставини позбавляють можливості об`єктивно перевірити пов`язані із виявленням та фіксацією вчиненого адміністративного правопорушення відомості.
Водночас зміст долучених до матеріалів справи письмових пояснень обох свідків адміністративного правопорушення є ідентичним до вказаних у протоколі про військове адміністративне правопорушення відомостей, яким судом апеляційної інстанції вже надано юридичну оцінку вище та констатовано обставини їх невідповідності диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відтак, сукупність встановлених обставин вочевидь не слугує підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.
Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 березня 2026 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя         О.С. Гончар