ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м.Чернігів Справа № 620/2990/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді - Клопота С.Л., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України та просить наступне.
Визнати протиправною відмову Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо зарахування періоду навчання у Київському ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років.
Зобов`язати Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України зарахувати період навчання у Київському військовому ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років військової служби.
Зобов`язати Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України здійснити перерахунок вислуги років з урахуванням зазначеного періоду.
Позов мотивовано тим, що відмова Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо зарахування ОСОБА_1 періоду навчання у Київському ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років є протиправною та порушує його права і соціальні гарантії.
Ухвалою судді від 01.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.
Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке. 
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у Збройних Силах України.
Вислуга років у Збройних силах України на день виключення зі списків особового складу становить : календарна -25 років 07 місяців 22 дні, пільгова -09 років 03 місяці 04 дні, загальна - 34 роки 10 місяців 26 днів.
У період з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року він навчався у Київському військовому ліцеї ім. Івана Богуна, що підтверджується архівною довідкою, атестатом № НОМЕР_1 .
Постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2009 року було зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 зарахувати ОСОБА_1 термін навчання у Київському ліцеї ім. Івана Богуна у загальний строк військової служби, вважаючи початком військової служби 13.08.1996 рік.
Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України касаційну скаргу ВЧ НОМЕР_2 залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2009 у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити певні дії - без змін.
Вказане судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже зазначеним судовим рішенням встановлено факт проходження Позивачем військової служби з 13.08.1996 року.
Військова частина НОМЕР_2 виконала судове рішення та зарахувала ОСОБА_1 термін навчання у Київському військовому ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.96 по 11.06.99 року, що підтверджується витягом із наказу № 222 від 11.07.2025 року.
У подальшому Позивач звернувся до Департаменту соціального забезпечення МОУ із заявою про зарахування періоду навчання у ліцеї до вислуги років для призначення пенсії.
Також було направлено адвокатський запит № 41 від 02.12.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 про підрахунок вислуги років та призначення пенсії. 
Листом від 15.01.2026 року № 220/13/вихЗВГ/279 Департамент соціального забезпечення МОУ відмовив у зарахуванні цього періоду до вислуги років, посилаючись на те , що постановою суду не передбачено прямого обов`язку зарахування зазначеного періоду до вислуги років.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Орган державної влади не має права:
- змінювати зміст судового рішення;
- звужувати його правові наслідки;
- здійснювати самостійне тлумачення встановлених судом обставин.
Фактично відповідач самостійно обмежив правові наслідки рішення суду, що є неприпустимим.
Відповідно до ст.. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не доказуються повторно при розгляді інших справ.
Постановою Київського апеляційного суд встановлено, що початком військової служби Позивача є 13.08.1996 рік.
Таким чином період навчання з 13.08.1996 року по 11.06.1999 рік є періодом проходження Позивачем військової служби.
Відповідач не має повноважень ставити під сумнів обставини встановлені судом.
Відповідно до ст.. 17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби» до вислуги років зараховується час проходження військової служби.
Оскільки судом встановлено, що військова служба Позивача почалась 13.08.1996 року, Відповідач зобов`язаний врахувати цей період при обчисленні вислуги років.
Відмова відповідача фактично зводиться до самостійного тлумачення судового рішення та звуження його правових наслідків.
При цьому суд зазначає, що орган державної влади, або інша особа не мають повноважень змінювати зміст рішення суду, яке набрало законної сили.
Фактично Відповідач виконує судове рішення вибірково, що є порушенням принципу обов`язковості судових рішень.
Визнання початку військової служби з 13.08.1996 року означає , що цей період є періодом військової служби, а тому відповідно до законодавства підлягає зарахуванню до вислуги років. 
Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що відмова Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо зарахування ОСОБА_1 періоду навчання у Київському ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років, є протиправною.
Відтак слід зобов`язати Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України зарахувати ОСОБА_1 період навчання у Київському військовому ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років військової служби.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049), Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України (пр-т Повітряних Сил, 6, м. Київ,03049) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною відмову Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо зарахування ОСОБА_1 періоду навчання у Київському ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років.
Зобов`язати Міністерство оборони України зарахувати ОСОБА_1 період навчання у Київському військовому ліцеї ім. Івана Богуна з 13.08.1996 року по 11.06.1999 року до вислуги років військової служби та здійснити перерахунок вислуги років з урахуванням зазначеного періоду.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 29 червня 2026 року. 

Суддя Сергій КЛОПОТ