Справа № 591/14255/25
Провадження № 2/591/3728/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Косар А. І. 
розглянув у порядку загального позовного провадження 
цивільну справу № 591/14255/25
сторони та інші учасники справи:
позивач ОСОБА_1 в особі 
представник позивача адвоката Осьмаков Олександр Анатолійович
відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 
предмет позову: про стягнення моральної шкоди, ціна позову 90 000.00 грн
третя особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ
учасники судового процесу:
представник позивача Осьмаков О. А. в режимі відео конференції
представник відповідача Новікова О. В.
секретар судового засідання Сема Д. О.
УСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року в системі «Електронний суд» адвокат Осьмаков О. А. в інтересах  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1  шкоду, завдану незаконними діями державних органів України, у розмірі 90 000.00 грн, а також витрати на правову допомогу.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штрав. 10.06.2024 позивач отримав сповіщення про блокування банківських карток. Він був вимушений тимчасово покинути роботу в критичній інфраструктурі України для вирішення питання з блокуванням карток. 11.06.2024 у виконавчій службі позивач дізнався про існування постанови про накладення штрафу. З позивача стягнули значну суму коштів і тепер, щоб їх повернути позивач знову повинен витрачати час і ресурси для їхнього повернення.

Шосткинським міськрайонним судом Сумської області ухвалено рішення у справі 589/2806/24, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , скасовано постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Життя позивача після протиправних дій ТЦК зазнало суттєвих змін. Останній змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. На позивача було покладено провину, яку він не вчиняв, що змусило його звертатися до суду за захистом своїх прав з метою скасування цієї постанови. Наголошує, що ці протиправні дії в повсякденному житті створювали позивачу великі труднощі і він не міг повноцінно користуватися чесно заробленими тяжкою працею коштами, щоб забезпечити себе мінімально необхідними засобами для існування. На фоні постійних, систематичних хвилювань, розпачу від безпорадності, протиправних дій ТЦК у позивача розвинулася екзема. 

Встановивши наявність протиправних дій відповідача щодо позивача, що підтвердженні обставинами, викладеними у рішенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі 589/2806/24, правомірним є висновок про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що «…визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення…».

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, вимушених змін в привичному житті позивача, погіршення його здібностей, а також з урахуванням інших обставин встановлених при розгляді справи, які мають істотне значення.

За таких умов логічним є висновок про те, що позивач має право на відшкодування 
моральної шкоди.

З урахуванням витрат часу на захист порушеного права, а також з огляду на принципи поміркованості, розумності та справедливості, позивач вважає необхідним визначити до відшкодування, завдану позивачу моральну шкоди у розмірі 90 000.00 грн.

Аргументи учасників справи
Відзив
ІНФОРМАЦІЯ_1 30.12.2025 через свого представника ОСОБА_2 подав відзив, у якому заперечує проти позову ОСОБА_1 , вважає позовні вимоги необґрунтованими. Зазначає, що позивач жодним чином не довів спричинення йому моральної шкоди. Позивачем не доведено в чому саме відобразилось порушення його життєвих процесів; доцільність розміру грошової суми, яку він хоче стягнути на свою користь в якості компенсації.

Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Крім цього, відповідач 17.02.2026 через свого представника Новікову О. В. подало Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вважає розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000. 00 грн завищеним та необгрунтованим. Звертає увагу суду, що представник позивача не надав детального опису наданих робіт (послуг). В матеріалах справи відсутні будь – які письмові докази, що свідчать про обсяг виконаних робіт стосовно правової допомоги, всупереч списку додатків до позовної заяви в якому зазначений Акт виконаних робіт. 

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку
послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом. 

Враховуючи вищевикладене, сторона Відповідача у разі задоволення (часткового задоволення) позовних вимог Позивача не вбачає підстав для відшкодування витрат Позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000.00 грн, оскільки в матеріалах справи відсутні докази фактичного понесення витрат Позивачем. Просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу у разі їх стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 з 5 000.00 грн до 2 000.00 грн.

У клопотанні від 03.03.2026 представник відповідача Новікова О. В. звертає увагу суду, що копію Акту виконаних робіт про обсяг наданих Позивачу послуг ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано 18.02.2026.

Додаткові пояснення позивача
Позивач через свого представника адвоката Осьмакова О. А. в системі «Електронний суд» подав додаткові пояснення, відповідно до яких представник відповідача зазначає, що відповідач не звертає уваги на той факт, що саме порушення прав позивача на об`єктивний та справедливий розгляд справи, притягнувши позовача до адміністратвиної відповідальності за відсутності складу правопорушення в діях позивача. Цей факт не потребує доказування, враховуючи рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі 589/2806/24, яке вже набрало чинності. Сам факт безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності, необхідність витратчати час на доведення своєї невинуватості, докладати значних зусиль для відновлення своїх прав, час на повернення коштів, утриманих виконавчою службою за скасованою судом постановою є достатнім обгрунтуванням і моральної шкоди, і вини відповідача і причинно - наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкідливим наслідками для позивача, спричиненими відповідачем, що співпадає з правовою позицією. виклаеною Великою Палатою Верховного суду у постанові по справі № 916/1423/17.

Щодо клопотання про зменшення судових витрат зауважу наступне.
Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 справа № 922/1964/21, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Також слід взяти до уваги те, що відповідач у клопотанні про зменшення витрат на правничу допогу вказує лише, що на його думку такі витрати є завищеними, однак жодного доказу своєї позиції(хоча це є його обов`язком) не надає. Однак заявляючи про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, по суті, відповідач визнає позовні вимоги.
Заперечення відповідача
Щодо моральної шкоди
Позивач в своїх поясненнях в обгрунтування моральної шкоди посилається на необхідність витрати часу на доведення своєї невинуватості, докладання значних зусиль для відновлення своїх прав, часу на повернення коштів, утриманих виконавчою службою за скасованою судом постановою та вважає це достатнім обгрунтуванням і моральної шкоди, і вини відповідача. Проте в матеріалах справи не має жодного доказу, який би підтвердив обсяг часу та які саме зусилля витратив Позивач на відновлення свого звичного стану. За таких обставин не можливо зробити висновок, чи були такі зусилля необхідними та не перебільшеними. Все ж таки. враховуючи теоретичний аспект, використовуючи термін «компенсація моральної шкоди», слід розуміти розмір шкоду немайнового характеру, що виражена у виді фізичних та душевних страждань. Позивач оцінює розмір компенсації у грошовому вимірі у розмірі 90 000 грн без урахування компенсації витрат на правову допомогу. Тобто, він своїм суб`єктивним сприйняттям ситуації зробив висновок у грошовому вимірі не надавши логічного обгрунтування такого розміру.
Щодо витрат Позивача на правову допомогу: прохання про зменшення витрат підтримуємо, воно грунтується на обєктивних обставинах.

По – перше адвокатом не надано відомостей про обсяг витраченого часу на підготовку та реалізацію своїх повноважень, надаючи послуги Позивачу, всупереч ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

По – друге, адвокат, посилаючись на тривалість судової тяганини не довів до відома, що при здійсненні своїх професійних обов`язків ним було подано позов про стягнення моральної шкоди до неналежного відповідача, чим спричинено додаткові витрати на правову допомогу.

02.11.2025 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області по справі № 589/5394/25 була винесена відповідна ухвала суду. Відтак, посилання на тривалу судову тяганину від дій відповідача безпідставні, оскільки тривалість судових процесів за таких обставин залежать, насамперед, від дій представника Позивача

Пояснення третьої особи
Третя особа в особі начальника подало письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що головне управління казначейства є юридичною особою і жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з нимі жодної шкоди позивачеві не завдавало,
У зв`язку з чим орган Казначейства не може нести відповідальність за можливу шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. 

Рух справи у суді першої інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями судову справу визначено головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

22 грудня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Аргументи учасників судового процесу

У судовому засіданні 26.05.2026 представник позивача адвокат Осьмаков О. А. позов підтримав у повному обсязі і просить задовольнити з наведених у ньому підстав. 
Представник відповідача заперечила проти заявлених вимог за необґрунтованістю.
Після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та оголошено перерву до 04.06.2026. 
Фактичні обставини, з`ясовані судом
Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2025 року у справі № 589/2806/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , третя особа без самостійних вимог – Глухівський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення позов задоволено. 
Визнано протиправною та скасувано постанову № 719 від 15.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400.00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, провадження в справі закрито.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_5 за рахунок бюджетних призначень 605.60 грн судових витрат.
Рішення суду набрало законної сили.
Відповідно до чч. 4-5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З цього рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постає,  що “06.03.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Суть правопорушення вказана так: "15.11.2024 ( ОСОБА_1 ) відмовився від отримання повістки про що складено акт".
15.03.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову № 719 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400.00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Винним ОСОБА_1 визнано в тому, що він 15.11.2023 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Також зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив абз. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
З вищевикладеного вбачається, що:
1) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за дії, які не збігаються з суттю адміністративного правопорушення, викладеної у вищевказаному протоколі,
2) орган, який розглядав справу про адміністративне правопорушення, вийшов за межі обставин адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі,
3) не має жодного відношення посилання на абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до суті адміністративного правопорушення,
4) частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню та не кореспондує суті адміністративного правопорушення.
З урахуванням фактичних обставин строк накладення адміністративного стягнення за вищевказаним протоколом сплив 15 лютого 2024 року.
Отже, судом було встановлено, що орган, який розглядав справу про адміністративне правопорушення 15.03.2024 повинен був закрити провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, однак, таке рішення могло бути винесено у випадку встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. З урахуванням вищевказаних висновків щодо невіддповідності змісту постанови та протоколу та диспозиції ч. 2 ст. 210-1 КУпАП суд приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, що з урахуванням норм ст. 62 Конституції України є підставою для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП”.
2. Мотивувальна частина
Позиція Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково із таких підстав.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
У відповідності із ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зазначав, що підставою для відшкодування моральної шкоди є, зокрема незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття справ про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (частина перша статті 1174 ЦК).
Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка у подальшому закрито судом за відсутності події і складу адміністративного правопорушення(реабілітуюча підстава), свідчить про неправомірність дій посадових осіб підрозділу поліції, які ініціювали та здійснили вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).
Такими діями особі, щодо якої здійснювалося провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності може бути завдана моральна шкода, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність події і складу адміністративного правопорушеннясвідчить про те, що провадження щодо особи здійснювалося незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.
Виходячи з того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , постанова про накладення адміністративного стягнення скасована, а провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, дійшов висновку, що незаконним притягненням до адміністративної відповідальності позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у приниженні його честі, гідності, моральних переживаннях, які викликані відсутністю справедливого провадження при порушенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, що потребувало встановлення справедливості, доведення його невинуватості.
Суд вважає, що сума в 3 000.00 грн є цілком адекватною завданій позивачу шкоді та справедливою, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), згідно з яким розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен проводити до її безпідставного збагачення.
У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок по доведенню обставин заподіяння моральної шкоди та визначення розміру компенсації на її відшкодування покладається на позивача.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, на відповідача - у разі задоволення позову.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422.40 грн із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, що передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.
Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 80.73 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 3 000.00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422.40 грн (сума сплаченого судового збору) / 90 000.00 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 80.73 грн.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем заявлено вимогу про сплату витрат на надання правничої допомоги у розмірі 5 000.00 грн. 
До позовної заяви позивач надала Договір № 03-06/24 про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2024, Акт виконаних робіт до Договору № 03-06/24, квитанцію до прибуткового касового ордера на 5 000.00 грн.
У судовому засіданні відповідач заперечив проти заявленого до відшкодування розміру судових витрат, вважаючи, що витрати на правову допомогу завищені позивачем, неспівмірні справі, а також не доведені належними доказами. Відповідач визначив розмір 2 000.00 грн, до якого необхідно зменшити відповідні витрати, на його думку.
Таким чином, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, витрати, а також критерій розумності їхнього розмірі, виходячи з конкретних обставин справи, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням заяви відповідача про зменшення розміру заявлених судових витрат, суд дійшов висновку про зменшення заявлених до стягнення витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги в сумі 1 000.00 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись стст. 258-259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково. 

Стягнути із  ІНФОРМАЦІЯ_2 ЄДРПОУ: НОМЕР_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2  моральну шкоду у сумі 3 000 00 (три тисячі) грн 00 коп., 80 (вісімдесят) грн 73 коп. витрати по сплаті судового збору та 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп. витрати за надання правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Інформація про учасників справи
позивач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 ;

представник позивача ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 ; ОРДЕР СЕРІЯВМ №1074602 від 11.11.2025; 

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;

представник відповідача ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ, адреса 40000, Україна, м. Суми, вул. Воскресенська, 7, ЄДРПОУ 37970404.

Суддя       А. І. Косар