Справа № 643/2828/26
Провадження № 2/643/4118/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026  Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання – Вишнякової Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з вищевказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року у справі про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1  зазначає, що 12 грудня 2019 року Московським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час зазначене рішення перебуває на виконанні. У зв`язку з відсутністю у нього офіційного працевлаштування, аліменти нараховуються виходячи із середньої заробітної плати по регіону, що не відповідає його фактичному матеріальному становищу. Він має трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – аліменти стягуються за рішенням суду; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – аліменти сплачуються відповідно до нотаріально посвідченого договору у твердій грошовій сумі; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка проживає разом з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні. Таким чином, він утримує трьох дітей, не має офіційного доходу та не перебуває у трудових відносинах. Фактично проживає за межами України, не отримує заробітної плати в Україні, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі, визначеному виходячи із середньої заробітної плати по регіону.
Ухвалою суду від 23.02.2026, позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подала.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 у справі №643/14881/19, зокрема, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 вересня 2019 року (а.с.10).
Також, позивач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на дитину від 30.05.2024року, за домовленістю батьків малолітнього ОСОБА_4 , цим договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти у твердій сумі – 3200, 00 грн. щомісяця (а.с.6, 8). 
Крім того, позивач ОСОБА_1 29 червня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 та має від вказаного шлюбу дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5, 9). 
У частині 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1 і 2 статті 27 Конвенції).
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У силу статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).
На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зміст статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є незмінним.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до положень ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.
Виходячи із наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає матеріальний і сімейний стан, погіршення чи поліпшення здоров`я як платника аліментів, так і стягувача.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що має на утриманні трьох дітей, не працює в Україні, не отримує дохід, проживає за кордоном і стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) є надмірним.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 не надав суду належних і достатніх доказів на підтвердження погіршення свого майнового стану.
Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Правом вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів наділений винятково стягувач аліментів. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів.
Зменшення розміру аліментів не відповідатиме вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини, оскільки не буде спрямоване на належне її забезпечення.
Крім того, суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. У справі такий тягар здебільшого лягає лише на матір.
З урахуванням наведеного відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 27.04.2026.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання ВПО за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя     Т.М.Довготько