Справа № 952/202/26 

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2026 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Яценка Є.І., 
з участю:
секретаря судового засідання Ніколенко Л.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ « ФК « ПОЗИКА « до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 34600 грн.
Позовна заява обґрунтовується тим, що 25 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» (далі ТОВ «ФК «Ірбіс») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 26300495, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «ФК «Ірбіс» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 34600 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10000 грн., заборгованість за відсотками – 24600 грн.
1 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 01092025/1, згідно з яким право вимоги за договором № 26300495 перейшло до позивача.
Ухвалою судді від 16.04.2026 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( викликом сторін) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Представник позивача ТОВ «ФК «Позика», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Позика».
ОСОБА_1 викликався у судове засідання на 09.30 год., 27.05.2026 у якості відповідача у справі № 952/202/26 за позовом ТОВ « ФК « ПОЗИКА» про стягнення заборгованості за кредитним договором через оголошення на веб- сайті Зачепилівського районного суду Харківської області веб-портал Судова влада України -http://court.gov.ua/sud2013/, заперечень щодо позову до суду не подано, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» (далі ТОВ «ФК «Ірбіс») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 26300495, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «ФК «Ірбіс» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 34600 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10000 грн., заборгованість за відсотками – 24600 грн.
1 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 01092025/1, згідно з яким право вимоги за договором № 26300495 перейшло до позивача.
Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «ФК «Ірбіс`до ТОВ «ФК «Позика» за договором № 26300495. 
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Під час розгляду справи суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Ірбіс» уклали договір № 26300495 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ірбіс» надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн., а останній зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом, розмір яких визначений договором.
25 січня 2022 року кредитні кошти перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «ФК «Ірбіс» суд вважає доведеним.
У підписаному відповідачем договорі № 26300495 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
У подальшому позивач ТОВ «ФК «Позика» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 26300495. 
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти та проценти за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 26300495 в розмірі 34600 грн. 
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. 
Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором № 26300495 у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із копій договору про надання правової допомоги від 2 січня 2026 року № 39493634, додаткової угоди № 26300495 від 16 лютого 2026 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17 березня 2016 року серії КС № 5618/10, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Позика» щодо стягнення кредитної заборгованості, акта надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16 лютого 2026 року № 10829309, судом встановлено, що адвокатом Білецьким Б.М. надавалася правнича допомога ТОВ «ФК «Позика» у цій справі. Загальна вартість наданих послуг становить 5500 грн.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 142, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ « ФК « ПОЗИКА « до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» ( ЄДРПОУ 39493634, м. Бровари, Київська область, вул. Симона Петлюри, буд.21/1, 07406, IBAN: НОМЕР_2 в ПуАТ « КБ АКОРД БАНК», МФО : 380634) заборгованість за кредитним договором № 26300495 від 25.01.2022 року у розмірі 34600 грн., ( тридцять чотири тисячі шістсот гривень), а також 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.І. Яценко