Номер провадження: 22-ц/813/4442/26 
Справа № 521/9544/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Вадовської Л.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Михайлюка О.А. 15 квітня 2025 року у м. Одеса, -
встановила:

У червні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №б/н від 02 липня 2021 року, Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, Банк вимушений був звернутися до суду із даним позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2025 року АТ «Акцент-Банк» було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 липня 2021 року у розмірі 21471 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник АТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Банком надано відповідачу всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору в електронній формі. При цьому, підписавши електронним цифровим підписом Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодилась на всі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника АТ «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
З матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2021 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановлений кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.
Позивач у позовній заяві стверджує, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, передбачених договором, станом на 03 червня 2024 року за ОСОБА_1 була наявна заборгованість на загальну суму 64855,94 грн., яка складалась із наступного: 35296,62 грн. – заборгованість за кредитом; 29559,32 грн. – заборгованість за відсотками; 0 (нуль) гривень - штрафи.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.
Як вбачається з матеріалів справи, АТ «А-Банк» обґрунтувало свої позовні вимоги наступними письмовими доказами: Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» від 02 липня 2021 року; витягом із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк»; Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена»; паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», розрахунком заборгованості за договором від 02 липня 2021 року, копією довідки про ліміти.
При цьому, колегією суддів приймається до уваги, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» від 02 липня 2021 року та паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписані власним електронним цифровим підписом відповідача ОСОБА_1 .
У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» міститься застереження, що до укладання цієї угоди відповідач ознайомилась з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, паспортом споживчого кредиту, та до укладання угоди відповідачці була надана повна інформація про фінансові послуги у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Таким чином, Договір про надання банківських послуг був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, а кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, та порядку повернення кредиту.
Судом першої інстанції правильно прийнято до уваги, що відповідач станом на час розгляду справи частково сплатила заборгованість у розмірі 8825,62 грн., перераховану приватним виконавцем при виконанні виконавчого провадження № 76948395 від 03 лютого 2025 року, а також 3028,00 грн. судового збору, який також перераховано приватним виконавцем при виконанні виконавчого провадження № 76948395 від 03 лютого 2025 року. Крім того, ОСОБА_1 добровільно сплатила 5000,00 грн. шляхом самостійного поповнення рахунку від 02 квітня 2025 року, що підтверджено виписками по картці.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21471,00 грн. (35296,62 – 8825,62 - 5000,00 =21471,00), оскільки такі вимоги є обґрунтованими та доведеними. 
Щодо стягнення відсотків.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи право на нарахування заборгованості, Банк посилався на Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписану відповідачем 02 липня 2021 року, яка містить персональні дані відповідача, дату та її підпис, та посилання на ознайомлення ОСОБА_1 із актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, паспортом споживчого кредиту.
Крім того, як вже вказувалось вище, в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 зазначено, що до укладання угоди відповідачці була надана повна інформація про фінансові послуги у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Таким чином, ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом, що вона до укладання кредитного договору була ознайомлена з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, які були дійсними станом саме на момент укладення договору, в тому числі про: пільговий період користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальністю сторін, штрафами за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та іншими умовами.
Також, ОСОБА_1 була ознайомлена із паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», про що свідчить власний електронний цифровий підпис відповідача на вказаному документі. 
За таких обставин, за наявності факту ознайомлення відповідача із запропонованими їй Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», вбачається наявність домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами на умовах програми «Кредитна картка», оскільки надані Банком Умови та Правила надання банківських послуг, підписані електронним цифровим підписом боржника, розцінюються судом як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору.
З рахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що за наданими позивачем умовами та правилами надання банківських послуг, між сторонами було досягнуто згоди щодо розміру відсотків, оскільки зазначені складові договору містять підпис відповідача про ознайомлення зі вказаними умовами на дату підписання анкети-заяви.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що договір про надання банківських послуг підписаний відповідачем електронним підписом, наявність якого разом з електронним підписом кредитора підтверджує волю сторін, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору, та про те, що позичальник ОСОБА_1 всі умови договору цілком розуміла та своїм підписом письмово підтвердила та погодилась із тим, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні такого договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. 
Відтак, оскільки Банком доведено належним доказами існування заборгованості за процентами за користування кредитом, то колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 29559,32 грн. 
При вищевказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився із юридичною природою спірних правовідносин, та необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог Банку щодо стягнення заборгованості за відсотками, у зв`язку із чим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2025 року підлягає скасуванню у вказаній частині із ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 29559,32 грн. В іншій частині судове рішення має бути залишено без змін.
Щодо судових витрат.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягають стягненню судові витрати за подачу апеляційної скарги в сумі 3 633, 60 грн.
Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами - скасувати.
Постановити в цій частині нове судове рішення, яким позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ - 14360080, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) заборгованість за відсотками за Кредитним договором № б/н від 02 липня 2021 року у розмірі 29559,32 гривень.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ - 14360080, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) судові витрати в сумі 3633,60 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 16 червня 2026 року.

Судді Одеського
апеляційного суду С.О. Погорєлова

Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе