ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/982/25  Номер провадження 22-ц/814/1117/26	Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М.,
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,
секретар:Горбун К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Диканської окружної прокуратури Полтавської області на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Диканської селищної ради, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Корід» про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації, зобов`язання повернути земельну ділянку, -
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2025 року керівник Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу 21.10.2025 звернувся до суду з позовом в якому просить:
-визнати недійсним і скасувати рішення Диканської селищної ради від 22.12.2022 в частині продажу ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий № 5321055100:00:001:0203 площею 22 га;
-визнати недійсним і скасувати рішення Диканської селищної ради від 12.12.2023 в частині передачі ОСОБА_1 у власність, шляхом викупу земельну ділянку кадастровий № 5321055100:00:001:0203 площею 22 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства;
-визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2023, укладений між ОСОБА_1 та Диканською селищною радою;
-визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 06.02.2025, кадастровий № 5321055100:00:001:0203 площею 22 га, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Корід»
-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та право оренди ФГ «Корід»;
-зобов`язати ОСОБА_1 та ФГ «Корід» повернути земельну ділянку кадастровий № 5321055100:00:001:0203 площею 22 га на користь держави в особі Диканської територіальної громади.
Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Диканської селищної ради, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Корід» про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору оренди, скасування державної реєстрації, зобов?язання повернути земельну ділянку. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути Полтавській обласній прокуратурі сплачений судовий збір у розмірі 19 379,20 грн. згідно платіжного доручення № 2343 від 17.09.2025.
Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив керівник Диканської окружної прокуратури Полтавської області. Скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначено, що у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 судам роз`яснено, що, за загальним правилом, розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб`єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов`язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші – в порядку цивільного судочинства. 
Також у п. 3 цієї постанови зазначено, що земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов`язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства. 
Отже, при визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. №3 зазначив, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами — землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їхніх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК, ст. 2, 5 Земельного кодексу України).
Скаржник посилається на те, що спірну земельну ділянку за рішенням Диканської селищної ради від 22.12.2022 №32 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо викупу земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства» продано громадянину ОСОБА_1 .
Апелянт наголошує, що створення ОСОБА_1 фермерського господарства, як до чи після отримання спірної земельної ділянки не має значення для вирішення судом справи по суті, оскільки предметом в даному спорі є саме визнання недійсним рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права приватної власності, повернення земельної ділянки, скасування права оренди та повернення земельної ділянки, яку було передано Диканською селищною радою при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо викупу земельної ділянки, усупереч положенням закону та положенням про ландшафтний парк, та не взято до уваги інформацію про розташування спірної земельної ділянки на землях природно-заповідного фонду, наявність обмежень, обтяжень, з урахуванням її розташування на території регіонального ландшафтного парку, а не законність отримання фермерським господарством земельної ділянки.
Зважаючи на викладене скаржник просить скасувати ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2025 року , та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Від  ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній посилаючись на обґрунтованість ухвали суду першої інстанції просить відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю. 
У справі встановлено, що спірну земельну ділянку за рішенням Диканської селищної ради від 22.12.2022 №32 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо викупу земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства» продано громадянину ОСОБА_1 . 
У подальшому прийнято рішення 3 пленарного засідання 46 позачергової сесії 8 скликання Диканської селищної ради від 12.12.2023 №28 «Про внесення змін до рішення 39 позачергової сесії 8 скликання Диканської селищної ради №31 від 22.12.2022 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо викупу земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства» шляхом викладення його в новій редакції. (Примітка – у назві рішення про внесення змін допущено технічну помилку, а саме невірно вказано номер рішення, до якого внесено зміни). 
Згідно з пунктом 4 вищевказаного рішення, передано громадянину ОСОБА_1 у власність, шляхом викупу за нормативного грошовою оцінкою, земельну ділянку площею 22 га, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 5321055100:00:001:0203 по ціні нормативної грошової оцінки, що становить 646 107,98 грн, з правом розстрочення платежу терміном на 10 років з річним рівним платежем з урахуванням індексу інфляції та з правом дострокового погашення всієї або частини суми ціни продажу земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції. 
На підставі вказаного рішення, між Диканською територіальною громадою в особі Диканської селищної ради та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу від 20.12.2023, посвідчено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Москівцем С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1599. 
На підставі рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу Полтавської області Москівця С.В. – про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.12.2023 №70797249 за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 22 га з кадастровим номером 5321055100:00:001:0203.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 12.03.1992 здійснено державну реєстрацію юридичної особи Фермерського господарства «Корід», засновником та кінцевим бенефіціаром якого є відповідач ОСОБА_1 .
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з слідуючих підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції застосував норми ст. 19 ЦПК України, ст.ст. 4,20 ГПК України та дійшов висновку про підвідомчість розгляду цієї справи господарському суду з огляду на те, що даний спір виник між двома юридичними особами та є господарсько-правовим.
Суд звертає увагу, що в своїх постановах ВП ВС неодноразово вказувала, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, - це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.
Так, у ст.19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Тобто , законодавець запровадив такі правила розмежування юрисдикції судів: загальна (цивільна) юрисдикція є всеохоплюючою; якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (адміністративних чи господарських) судів, то вона підлягає розгляду загальним (цивільним) судом. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Натомість юрисдикцію адміністративних чи господарських судів у спрощеному вигляді можна визначити так: перші мають повноваження вирішувати публічно-правові спори, а другі - спори, що виникають при здійсненні господарської діяльності.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах вказувала на критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постановах по справах з подібними фактичними обставинами і відповідними правовідносинами сформулювала сталу правову позицію про те, що при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
З наданих прокурором документів вбачається, що спірна земельна ділянка виділена і передана у власність ОСОБА_1 як фізичній особі, яка є головою ФГ «Корід». Попередньо, згідно Розділу 3 Поземельної книги ФГ «Корід» було користувачем спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства з кадастровим номером 5321055100:00:001:0203 , що перебувала у державній власності.
Також, подані прокурором документи містять інформацію про те, що наразі фактично спірна земельна ділянка була передана у користування ФГ «Корід». Попередньо , така за договором купівлі продажу від 20.12.2023 була передана Диканською селищною радою у властінсть ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.
Так, відповідно до статті 1 Закону № 973-IV, і відповідно статті 42 ГК України фермерське господарство є формою підприємницької діяльності, а надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення власної підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб.
Тобто земельні відносини, які є основою створення та діяльності фермерського господарства, проходять у динаміці два етапи:
1) отримання засновником фермерського господарства права (власності або оренди) на землю як передумова створення фермерського господарства;
2) створення фермерського господарства, внаслідок чого особу засновника заміщує фермерське господарство як землекористувач, який веде господарську діяльність на земельній ділянці.
Цей комплекс відносин є нерозривним, одне не існує без іншого в межах легітимної процедури створення фермерського господарства.
Хоча, як зазначалося вище, земельна ділянка надається фізичній особі, однак метою надання є подальше створення фермерського господарства як суб`єкта підприємництва (господарювання) з переданням цьому суб`єкту земельної ділянки. Отже, в процесі створення фермерського господарства його засновник має обмежені правомочності щодо землі, оскільки його обов`язком є створення фермерського господарства, що і буде користувачем цієї землі.
Велика Палата Верховного Суду у справі 922/1830/19 висловила позицію, що аналізуючи відносини щодо створення фермерського господарства і набуття ним права власності (користування) землею, можна зробити висновок, що de jure отримує землю фізична особа - засновник фермерського господарства, однак de facto він діє в інтересах створюваного ним фермерського господарства. У спорах щодо земельних відносин при розмежуванні юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці - зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб- підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання. У вказаній справі ВП ВС відступила від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц, від 3 квітня 2019 року у справі № 621/2501/18, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 12 травня 2020 року у справі № 357/1180/17, стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.
Даний спір стосується повернення у власність держави земельної ділянки з кадастровим номером 5321055100:00:001:0203, що вибула із власності держави в порушення норм земельного законодавства , шляхом передачі її у власність ОСОБА_1 із подальшим створенням останнім фермерського господарства , отже, це безпосередньо відноситься до здійснення відповідачем його господарської діяльності на землях природно-заповідного фонду , власником якого є держава в особі сільської ради, що і відноситься до юрисдикції розгляду таких спорів господарськими судами.
Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відмова у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України судом першої інстанції правомірна та ґрунтується на нормах закону.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу керівника Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі ержавної екологічної інспекції Центрального округу слід залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Диканської окружної прокуратури Полтавської області – залишити без задоволення.
Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов