Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року, м. Харків справа № 520/29697/24 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати противоправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу включення до складених на ім`я ОСОБА_1 довідках №№ ФХ-105354, ФХ-105354/1 від 07.10.2024 про розмір грошового забезпечення військовослужбовця станом на 01.02.2022 та станом на 01.02.2023 надбавки за особливості проходження служби на рівні 65%;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у застосуванні розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2018 року у розмірі 1 762,00 грн при визначенні премії та надбавки за особливості проходження служби без врахування розрахованих посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року та зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.02.2022 року № ФХ-105354 від 07.10.2024р.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) підготувати у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. та рішення Міністра оборони України від 04.03.2022р №248/1210, та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця станом на 01.02.2022р. за аналогічною штатною посадою, з якої ОСОБА_1 (ідентифікаційний код – НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_1 ) було звільнено з військової служби, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня 2022 року 2481,00 грн на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: посадовий оклад - 8340,00 грн., оклад за військове звання (підполковник) - 1980,00 грн., надбавка за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) - 5160,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (78% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років) - 12074,40 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу) - 1251,00 грн., надбавка за кваліфікацію (7% від посадового окладу) – 583,80 грн., премія (140% від посадового окладу) - 11676,00 грн., з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/17145/23 від 05.09.2024р. для проведення з 01.03.2022р. перерахунку основного розміру пенсії;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у застосуванні розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2018 року у розмірі 1 762,00 грн при визначенні премії та надбавки за особливості проходження служби без врахування розрахованих посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року та зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.02.2023 року № ФХ-105354/1 від 07.10.2024р;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) підготувати у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. та рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683з, та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовця станом на 01.02.2023р. за аналогічною штатною посадою, з якої ОСОБА_1 (ідентифікаційний код – НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_1 ) було звільнено з військової служби, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня 2023 року 2 684, 00 грн на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: посадовий оклад - 9020,00 грн., оклад за військове звання (підполковник) - 2150,00 грн., надбавка за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) - 5585,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (78% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років) - 13068,90 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу) - 1353,00 грн., надбавка за кваліфікацію (7% від посадового окладу) – 631,40 грн., премії (390% від посадового окладу) - 35178,00 грн., з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/17145/23 від 05.09.2024р. для проведення з 01.03.2023р. перерахунку основного розміру пенсії.

Позиція позивача 
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером і йому призначено пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон №2262-XII).
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. по справі № 520/17145/23 відповідачем підготовлено та направлено до ГУ ПФ України в Харківській області довідки №ФХ-105354 від 07.10.2024р. та № ФХ-105354/1 від 07.10.2024р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.02.2022 та 01.02.2023, в якій не зазначено усіх складових в належному розмірі, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії. 
Позивач вказує, що відповідачем у довідках №ФХ-105354 від 07.10.2024р. та № ФХ-105354/1 від 07.10.2024р. протиправно обчислено надбавку за особливості проходження служби, яка зазначена у розмірі 65%, та премію шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 762 грн., встановленого законом на 01 січня 2018 року.
Натомість, позивач вважає, що відповідач у довідках №ФХ-105354 від 07.10.2024р. та № ФХ-105354/1 від 07.10.2024р. повинен був вказати відомості щодо відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби - 78 %, а також, при обчисленні розміру надбавки за особливості проходження служби та премії застосовувати розмір прожиткового мінімуму, визначений Законом України від 02.12.2021 року № 19428-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік".

Заперечення відповідача
Відповідач у відзиві заперечив позов та зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення позивача із врахуванням листа заступника Директора Департаменту фінансів МО України від 29.11.2021 року № 248/10491, згідно якого визначено порядок перерахунку грошового забезпечення для подання до органів ПФ України, зокрема у разі якщо судом не визначено конкретного розміру премії, надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям то у довідках зазначати: розмір премії – 10%, розмір надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям – 0%. Просить відмовити у задоволенні позову. 

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин
Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Судом з матеріалів адміністративної справи № 520/12931/24 встановлено, що у довідці № ФХ105354/2 від 16.03.2024р, яка видана позивачу станом на 01.01.2021 зазначена надбавка за особливості проходження служби - 78%.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. по справі № 520/17145/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено оновлену довідку №ФХ-105354 від 07.10.2024р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.02.2022, в якій визначено: посадовий оклад у сумі 8 340 грн.; оклад за військовим званням у сумі 1 980 грн.; надбавка за вислугу років 50% у сумі 5 160 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% у сумі 7 146,75 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % у сумі 1 251 грн.; надбавка за кваліфікацію «майстер» 7 % у сумі 583,80 грн.; премія 140 % у сумі 8 288 грн.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. по справі № 520/17145/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено оновлену довідку №ФХ-105354/1 від 07.10.2024р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.02.2023, в якій визначено: посадовий оклад у сумі 9 020 грн.; оклад за військовим званням у сумі 2 150 грн.; надбавка за вислугу років 50% у сумі 5 585 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% у сумі 7 146,75 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % у сумі 1 353 грн.; надбавка за кваліфікацію «майстер» 7 % у сумі 631,40 грн.; премія 390 % у сумі 23 088 грн.

Зміст спірних правовідносин: спір виник у зв`язку з незгодою позивача зі змістом довідок станом на 01.02.2022р. №ФХ-105354 від 07.10.2024р., станом на 01.02.2023р. № ФХ-105354/1 від 07.10.2024р, зокрема в частині не включення в довідку відомостей щодо надбавки за особливості проходження служби в розмірі 78%, а також обчислення надбавки за особливості проходження служби та премії шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 762 грн., встановленого законом на 01 січня 2018 року. 
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення додаткових видів грошового забезпечення у наданих, на виконання судового рішення довідках, звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні та процедурні положення
У Кодексі адміністративного судочинства України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).
У ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У ч.1 ст. 90 КАС України зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Закон України "Про адміністративну процедуру" № 2073-IX від 17.02. 2022 (далі Закон № 2073-IX) регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час: 1) розгляду звернень осіб, що містять пропозиції, рекомендації щодо формування державної політики, вирішення питань місцевого значення, а також щодо врегулювання суспільних відносин; 2)конституційного провадження, кримінального провадження, судового провадження, виконавчого провадження (крім виконання адміністративних актів), оперативно-розшукової діяльності, розвідувальної діяльності, контррозвідувальної діяльності, вчинення нотаріальних дій, виконання покарань, застосування законодавства про національну безпеку і оборону, громадянство, надання притулку в Україні, захист економічної конкуренції, 3)державної служби, дипломатичної та військової служби, служби в органах місцевого самоврядування, служби в поліції, а також іншої публічної служби; 4) реалізації конституційного права громадян брати участь у всеукраїнському та місцевих референдумах, обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 5) оскарження процедур публічних закупівель; 6) нагородження державними нагородами та відзнаками; 7) здійснення помилування; 8) здійснення оцінки впливу на довкілля (ст. 1 Закону № 2073-IX ).
Принципи адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4)безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9)ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12)гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту (ст. 4 Закону № 2073-IX).
Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства (ст. 10 Закону № 2073-IX).

Норми права, які застосовує, суд висновки суду
Оскільки у період з 18.09.2024 по 20.09.2024, 25.09.2024 по 28.09.2024, з 14.11.2024 по 15.11.2024 суддя перебувала у відрядженні, з 23.09.2024 по 24.09.2024, 13.11.2024, 31.12.2024, з 24.02.2024 по 09.03.2025, з 11.03.2025 по 16.03.2025, з 31.03.2025 по 02.04.2025, з 07.04.2025 по 18.04.2025, з 02.06.2025 по 10.06.2025, з 21.07.2025 по 25.07.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці, з 07.10.2024 по 11.10.2024, 27.01.2025, з 10.02.2025 по 14.02.2025, 28.02.2025 суддя перебувала на навчанні, у період з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 25.02.2025 по 28.02.2025 та з 01.03.2025 по 10.03.2025, 17.03.2025 по 19.03.2025, з 07.04.2025 по 25.04.2025 суддя перебувала на лікуванні, у відпустці з 02.06.2025-10.06.2025, 03.07.2025-04.07.2025, 21.07.2025-25.07.2025, 06.08.2025-08.08.2025, 25.08.2025-27.08.2025, 15.09.2025-17.09.2025, 13.10.2025-17.10.2025, 30.10.2025-31.10.2025, 03.12.2025-05.12.2025, 06.04.2026-14.04.2026, - розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відрядження, відпустки, навчання та лікування. 
При ухваленні рішення суд застосовує загальноправовий приницп per incuriam.
Термін per incuriam (з лат. “через недогляд”) позначає у загальному праві висновки, які не мають прецедентної ваги через те, що вони зроблені внаслідок неврахування деяких несумісних з висновком положень закону або обов`язкових прецедентів, у результаті чого певна частина висновку є очевидно помилкова. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин в певній сфері або їх правового регулювання.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-XII.
Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма статті 43 цього Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
У разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ).
Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII, згідно із частинами першою та другою статті 63 Закону № 2262-ХІІ якого перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ).
Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови та порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затвердив Порядок № 45, який визначає алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема територіальний орган Пенсійного фонду України та державний орган, з якого осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ було звільнено із служби, для реалізації перерахунку раніше призначених пенсій.
Аналіз наведених норм права та неодноразово викладені правові висновки Верховного Суду щодо права на перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, свідчить про те що підставою для проведення перерахунку пенсій особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-XII, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання,
1) установлювати:
посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами;
посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника;
надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;
2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення;
3) надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а вказала, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії військовослужбовців.
Верховним Судом при розгляді справи №380/15276/21 у постанові від 14.03.2023 сформульовано висновок такого змісту: «Аналіз наведених норм права свідчить про те, що збільшення відсоткового розміру окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців за посадою аналогічною тій, яку займав позивач на час звільнення зі служби, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії, на підставі розпорядчих документів ДФС, не є тотожним підвищенню грошового забезпечення на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а тому таку зміну розміру грошового забезпечення за окремою посадою не можна розглядати як підвищення грошового забезпечення в цілому».
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивач у позовній заяві просив суд зобов`язати відповідача виготовити довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2022 та 01.02.2023. 
В якості обґрунтування виникнення підстав для перерахунку пенсії позивач посилався, зокрема, на телеграму Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/1210 від 04.03.2022 та Окреме доручення Міністерства оборони України №2683/з від 01.02.2023.
Разом з тим, зазначені документи не є нормативно-правовими актами, які встановлюють підвищення грошового забезпечення на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, та, відповідно, не можуть бути підставою для автоматичного перерахунку пенсії в розумінні частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Телеграма Міністра оборони України №248/1210 від 04.03.2022 та Доручення №2683/з від 01.02.2023 року є відомчим, внутрішнім документом, який носить тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжує будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсій.
Надбавка за службу, надбавка за особливості проходження служби, одноразова премія, щомісячна додаткова премія та інше передбачені вказаним дорученням для військовослужбовців окремих родів сил Збройних Сил України, а саме: Сил спеціальних операцій, надбавка за особливості проходження служби та щомісячна премія передбачена іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців Сил спеціальних операцій Збройних Сил України).
У цілому такі розпорядчі акти врегульовують правовідносини під час дії воєнного стану, передбачені у ньому виплати є тимчасовими (на період дії воєнного стану), цільовими (з метою належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України) та стосуються окремих категорій військовослужбовців.
Так, 01 лютого 2023 року з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, організації виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» і забезпечення виконання поставлених перед Міністерством оборони України завдань щодо своєчасної виплати військовослужбовцям і працівникам належних видів грошового забезпечення та заробітної плати та нагородження особового складу, керуючись вимогами пункту 17 розділу І Порядку № 260 Міністр оборони України видав Окреме доручення № 2683/з, яким відповідним керівникам, зокрема Збройних Сил України, доручено в 2023 році встановити, зокрема, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців Сил спеціальних операцій Збройних Сил України):
надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
щомісячну премію:
з 01.01.2023 - у розмірах згідно з Додатком 1 до цього доручення;
з 01.02.2023 - у розмірах згідно з Додатком 2 до цього доручення (підпункт 1.2 пункту 1 Окремого доручення).
Отже, зазначене рішення Міністра оборони України у формі окремого доручення, адресоване керівникам військових формувань, які входять складу Збройних Сил України, системи Міністерства оборони України, є розпорядчим актом, прийняття якого було зумовлене введенням в Україні воєнного сану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», та метою якого, є належна та своєчасна виплата у 2023 році грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, категорії яких чітко визначено в додатках до цього документу Міністра оборони України та не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій.
До того ж, у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 592/5164/16-а Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Відтак встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оборони України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону № 2262-XII.
Відповідну правову позицію також сформовано Верховним Судом у постановах від 11 червня 2024 року у справі № 520/17087/23, від 30 жовтня 2024 року у справі № 520/19420/23, від 18 червня 2025 року у справі № 520/17072/23.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку його пенсії, визначеного станом на станом на 01.02.2022 та на 01.02.2023, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.03.2022 та з 01.03.2023 основного розміру його пенсії, оскільки судом не встановлено, що станом на 01.02.2022 та на 01.02.2023 за рішенням Уряду відбулись зміни розміру грошового забезпечення за відповідною посадою, як обов`язкової передумови для виникнення у відповідача обов`язку видати довідку.
Крім того, суд зазначає, що наявність довідки уповноваженого органу про грошове забезпечення станом на 01.02.2022 та на 01.03.2023 сама по собі не є безумовною правовою підставою для перегляду зазначеного в цих довідках грошового забезпечення, оскільки у позивача взагалі відсутнє право на отримання довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2022 та на 01.02.2023. 
Таким чином, оскільки відсутні підстави для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2022 та на 01.02.2023, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір, який сплачено позивачем у розмірі 1937,92 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Разом з тим, оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України. 

Cуддя А.А. Ширант